Номер провадження: 33/813/213/21
Номер справи місцевого суду: 521/15678/20 
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2021 року                                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.10.2020 відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

       Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 2 ст. 130 КУпАП за:
ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;
ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
На підставі ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно призначено ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь держави.
Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 15.09.2020 о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. Бреуса навпроти будинку №26, рухався у стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановлено законом порядку, з використанням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту: 2,47 проміле.
Окрім того, ОСОБА_1 15.09.2020 о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. Бреуса навпроти будинку №26 після скоєння зіткнення з автомобілем «ВА321070» д.н. НОМЕР_2 , залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:
1)судом порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції не викликав його у судове засідання ;
2)спеціальний технічний прилад «Драгер», який був використаний для визначення його стану сп`яніння відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України та останнє калібрування відбувалось з порушенням вказаного 6 місячного терміну та його покази не можуть вважатися допустимим доказом;
3)положення ст. 130 КУпАП не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських засобів, що знижують їх увагу та швидкість руху, оскільки спочатку була введена кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України, а в подальшому 03.07.2020 її було скасовано;
4)в протоколі не викладена суть правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 15.10.2020, а провадження у справі закрити.
Окрім того, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначив, що до суду першої інстанції його не викликали, судові повістки не надходили з огляду на що вважає, що порушено його право на захист та просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, окрім того відомостей про своєчасне направлення йому копії постанови, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, у справі немає.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.
Отже, зазначені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги можуть бути визнані поважними, тому він підлягає поновленню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав, хоча про дату та час судового розгляду був сповіщений належним чином.
При цьому, апеляційний суд враховую, що відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною категоріє справ є не обов`язковою.
Дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074086 від 15.09.2020 року;
-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083947 від 15.09.2020 року; 
-довідка про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 у вигляді накладення штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавлення прав керування транспортними засобами на строк 1 рік;
-роздруківка приладу «Драгер» від 15.09.2020 року, у якій зазначено, що результат аналізу 2.47%о (проміле);
-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані показники приладу «Драгер», та який відмовився підписати ОСОБА_1 ;
-письмові поясненнями свідка ОСОБА_2 від 15.09.2020 року, який пояснив, що на прохання працівників поліції вона була запрошена для засвідчення показників приладу «Драгер», який був застосований до ОСОБА_1 та прилад показав 2.47%о (проміле), а у водія ОСОБА_1 був різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей;
-аналогічні письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 від 15.09.2020;
-письмові пояснення ОСОБА_4 від 15.09.2020, який пояснив, що 15.09.2020 рухався по вул. Бреуса в м. Одесі від вул. Єфімова у напрямку вул. Скворцова та зупинився біля буд. №47 по вул. Бреуса для здійснення маневру наліво, зупинився, пропускаючи авто, яке виїжджало з подвір`я наліво (по його напрямку руху). При цьому, водій, пропустивши зустрічне авто, на високих обертах виконав маневр, під час якого виїхав на зустрічну смугу і допустив лобове зіткнення з його ТЗ. Після чого, ОСОБА_4 підійшов до водія цього авто, який повідомив, що зараз вирішить фінансові питання, та визнав, що він винен. Вони з`їхали на узбіччя та ОСОБА_4 став оглядати пошкодження на авто, а водій автомобілю, який коїв ДТП, скрився з місця події, після чого були викликані патрульні поліцейські;
-відеозапис з нагрудної камери інспекторів поліції про події, що відбувалися 15.09.2020 року;
-схема місця ДТП від 15.09.2020.
Як вбачається зі змісту протоколів серії ДПР18 №074086 від 15.09.2020 та ДПР18 №083947 від 15.09.2020, ОСОБА_1 під підпис роз`яснено положення ст. 63 конституції України та ст. 268 КУпАП, та який підписав вказаний протокол, а також підписав чек Драгер тесту.
Окрім того в протоколі серії ДПР18 №074086 від 15.09.2020, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» мається запис: «ознайомлений з протоколом..» далі не розбірливо, після чого стоїть підпис, а також в протоколі серії ДПР18 №083947 від 15.09.2020 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» мається запис: « згоден..(далі слово не розбірливо)».
Підписання зазначеного протоколу, а також чеку Драгер-тесту ОСОБА_1 не спростовує, та окремо пояснення ним до протоколів, складених відносно нього 15.09.2020 не надавались та до матеріалів справи не долучені.
Зазначені обставини підтверджуються самими протоколами про адміністративне правопорушення, в якому інших записів щодо незгоди правопорушника не має, окрім того, протокол серії ДПР18 №074086 від 15.09.2020 підписаний свідками, які засвідчили факти викладені в ньому, а також до матеріалів справи долучені їх пояснення.
При цьому, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявляв клопотання про допит вказаних свідків, дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що також може вказувати на необґрунтованість викладених ним в своїй апеляційній скарзі доводів, а пояснення свідків не суперечать одне одному, тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для виклику їх в судове засідання.
Доводи апеляційної скарги щодо недозволенності застосування Газоаналізатору «Drager» 7510, на території України який був застосований до ОСОБА_1 відповідно до чеку «Драгеру», апеляційний суд не приймає до уваги з наступних підстав.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння воді транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 7510, включені до вказаного переліку.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.
Відповідно до загально доступної інформації, що міститься на офіційному сайті Держлік служби України (https://www.dls.gov.ua) зазначено, що технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753 (далі – Технічний регламент), встановлені вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності.
Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 №122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (далі – Реєстр осіб).
У Реєстрі осіб наявна інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема:
?Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, код за каталогом 83 20 470;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 3820, код за каталогом: 83 24 922;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, код за каталогом:83 22 651;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 5820, код за каталогом:83 24 921;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 7510 OIML (відповідає OIML R 126), код за каталогом:83 19 700;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 7510 (відповідає EN 15964), код за каталогом: 83 19 700;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 9510 (Standard IR+EC), код за каталогом: 83 19 470.
Пунктом 41 Технічного регламенту визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема, Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності.
До Держлікслужби надійшла інформація від органу з оцінки відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» про виданий сертифікат відповідності від 08.06.2018 №UA.TR.039.645 уповноваженому представнику ТОВ  «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема:
?Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, код за каталогом 83 20 470;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 3820, код за каталогом: 83 24 922;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, код за каталогом:83 22 651;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 5820, код за каталогом:83 24 921;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 7510 OIML (відповідає OIML R 126), код за каталогом: 83 19 700;
?Газоаналізатор Drager Alcotest 7510 (відповідає EN 15964), код за каталогом: 83 19 700;
Газоаналізатор Drager Alcotest 9510 (Standard IR+EC), код за каталогом: 83 19 470 виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Germany.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію №14455, у якого необмежений строк дії.
Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 7510, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Тобто, газоаналізатор «Alcotest 7510», був дозволений для проведення освідування на території України.
Таким чином, освідування проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу також є необґрунтованими.
Окрім того, відповідно до чеку «Драгеру» останньою датою градуювання була 17.06.2020, а датою його застосування до ОСОБА_1 є 15.09.2020, тобто повірка застосованого до ОСОБА_1 газоаналізатору була здійснена у встановлені 6 місячні строки.
Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1  є обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його неучасть у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення.
Окрім того, про дату та час судового розгляду, а саме 15.10.2020 о 10 год. за протоколом серії ДПР18 № 074086 від 15.09.2020 ОСОБА_1 було повідомлено під час складення протоколу, в якому він поставив свій особистий підпис.
Водночас, в судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та надано право на захист, яке гарантоване Конституцією України шляхом особистої присутності у судовому засіданні. Однак, ОСОБА_1 зазначеним правом не скористався та до апеляційного суду особисто на захист своїх прав не з`явився, хоча про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.
З приводу доводів ОСОБА_1 щодо відсутності в ст. 130 КУпАП відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, оскільки спочатку була введена кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України, а в подальшому 03.07.2020 її було скасовано, апеляційний суд зазначає наступне.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.
Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1.
Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.
Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.
Відповідно до розділу ІІ Закону 2 Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII.
Тобто, Законом №720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи».
Тому, посилання апелянта стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.
Більш того, апеляційний суд вважає, що повторно дослідженими під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 доказами, які є належними та допустимими, підтверджено наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП, та судом першої інстанції були враховані обставини, визначені ст. 23, 33, 36 і відносно ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення відповідно до вимог КУпАП. 
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.
Доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.
При цьому будь-яких доводів на спростування відсутності в матеріалах справи його причетності до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а також недостовірності відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083947 від 15.09.2020 ОСОБА_1 не зазначає, а лише в резолютивній частині вказує на закриття провадження за вказаною статтею.
З огляду на відсутність будь-яких належних доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, суд розцінює як такі, що дані ним з метою ухилення від відповідальності та накладення стягнення, вони не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються повністю матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Доводи ОСОБА_1 щодо закриття провадження по справі, апеляційний суд вважає необґрунтованим оскільки постановою суду першої інстанції в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Отже апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.10.2020 про накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 130, ст.122-4 КУпАП – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов