Справа № 756/11936/20                                                                                  Головуючий у суді І інстанції: Жук М.В.
Провадження № 33/824/564/2021                                                                                                                Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
                                                
                                КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

                                               П О С Т А Н О В А
                                    І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
15 лютого 2021 року                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дяковського О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року щодо 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, 23 серпня 2020 року приблизно о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Велика Кільцева, керував транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
 
На вказану постанову ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить  її скасувати та провадження по справі № 757/24325/19-п закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку  з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
 
В обґрунтування своїх вимог вказав, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення не були вжиті всі заходи для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, належним чином не досліджено докази, що має наслідком оскарження судового рішення в апеляційному порядку, у зв`язку з його необґрунтованістю, незаконністю та невмотивованістю, з грубим порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
 
Так, в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження такого огляду в медичному закладі, чим було вчинено грубе порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП. Наявність направлення, на думку апелянта, є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце, час його видачі та підтверджує відмову від огляду на місці зупинки транспортного засобу для подальшого огляду в медичному закладі і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП. Однак, незважаючи на незгоду ОСОБА_1 з обставиною, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння працівником патрульної поліції не було здійснено його доставки до спеціалізованого закладу охорони здоров`я та не було виписано направлення на проходження даного огляду. 
 
Апелянт вказав, що в матеріли справи не містять даних про те, що працівники поліції пропонували пройти йому огляд на стан саме алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, який визначено приписами ст. 266 КУпАП.   
 
Крім того, апелянт зазначив, що в порушення ст. 268 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другого примірника протоколу. Матеріали, додані до протоколу не містять жодних даних про отримання ОСОБА_1 другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення або ж відомостей щодо направлення останньому такого примірника поштовим відправленням. Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснювалися її права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. 
 
Також про порушення ст. 268 КУпАП свідчить і те, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи, оскільки перебував на лікуванні від ковід-19, а тому він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.    
 
Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дяковського О.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище вказаних вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 425100 від 23 серпня 2020 року, 23 серпня 2020 року приблизно о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Велика Кільцева, керував транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
 
Разом з тим, в судовому засіданні як суду першої інстанції так і  апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він був не згодний  проходити огляд  за допомогою приладу «Драгер» та наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я,  однак, в порушення ст. 266 КУпАП його не було доставлено для огляду в заклад охорони здоров`я. Про свою незгоду з проходженням огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 висловив в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснень.   
 
Зазначене повністю підтверджується відеозаписом, який переглянутий апеляційним судом та в якому зафіксовано бажання ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
 
Відповідно до ч. 3ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
 
  Пунктом7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
 
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
 
Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився  від проходженням огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та виявив бажання пройти такий огляд в закладі охорони здоровця,   працівники поліції повинні були доставити його до такого закладу.  
 
Цього ж дня ОСОБА_1   пройшов самостійно огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння  в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» та відповідно до  акту медичного огляду від 23.08.2020 року він тверезий, відповідно до  результатів обстеження - наркотичні засобі в сечі відсутні.
 
Також, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.
 
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, склавши щодо ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом.
 
 З огляду на викладене, сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
 
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

    Суддя                                                                                       О.М. Капічон