Справа № 464/1414/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3694/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

13.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду позов до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_3 до твердої грошової суми, яка складає 5000 грн., але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, просить стягнути з відповідача 5502 грн. додаткових витрат на лікування та всебічний розвиток дитини. Зазначені позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20.04.2018 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, починаючи з 16.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стверджує, що грошова сума, встановлена рішенням суду, не покриває витрат, які вона несе на утримання та гармонійний всебічний розвиток дитини. Як на підставу позову у частині зміни призначеного судом розміру аліментів покликається на суттєві зміни у матеріальному стані відповідача (набуття права власності на дві земельні ділянки для ведення садівництва в СТ "Лісне" с. Бартатів загальною площею 0,1035 га. та автомобіль марки «Опель Комбо» 1998 року випуску з причепом, отримує стабільний офіційний дохід в ТзОВ "Транс -Сервіс" в сумі 3560, 62 грн.). Відтак, з метою як найкращого забезпечення інтересів дитини просить збільшити розмір аліментів до твердої грошової суми у розмірі 5000 грн., але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стверджує, що понесла значні додаткові витрати на сина, а тому в силу положень ст. 185 СК просить стягнути з відповідача 5502 грн. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування та всебічний розвиток дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 5 502 гривень.
У решті позовних вимог відмовлено
Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
Рішення суду в апеляційному порядку в частині відмови в задоволенні позовних вимог 11 грудня 2020 року оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення суду в оскаржуваній частині незаконним і необгрунтованим. Стверджує, що її матеріальне становище значно погіршилося, а витрати на дитину значно зросли і вона немає можливості належним чином забезпечити дитині її утримання через відсутність достатніх коштів. Зазначає, що достатніми для стягнення з відповідача в її користь будуть аліменти в розмірі 5000 грн., оскільки витрати на дитину в місяць становлять приблизно 10000 гривень, а відповідач має стабільний дохід, володіє двома земельними ділянками та автомобілем з причепом. Скаржник просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 березня 2021 року, є дата складення повного судового рішення – 22 березня 2021 року.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, а відтак законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в частині інших вимог, судом апеляційної інстанції не перевіряється.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині таким вимогам відповідає.
Ухвалюючи рішення в частині відмови в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, суд виходив з тих обставин, що позивачкою не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що матеріальне становище платника аліментів значно покращилося, а дохід відповідача в розмірі 3560, 62 грн. унеможливлює стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 5000 грн. так як просить позивачка.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12.12.2009 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 7375, а відтак згідно приписів Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати сина до досягнення ним повноліття.
Згідно з рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20.04.2018 у справі № 441/274/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 16.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Відповідно до ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна, впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
При зверненні до суду із даним позовом, позивачка посилається на ту обставину, що її матеріальне становище погіршилоса, а становище платника аліментів значно покращилося.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
       Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
       Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу на праві приватної власності належить дві земельні ділянки для ведення садівництва в СТ "Лісне" с. Бартатів загальною площею 0,1035 га. Окрім того, на праві приватної власності платнику аліментів належить автомобіль марки «Опель Комбо» 1998 року випуску модель ПГА реєстраційний номер НОМЕР_2 та причіп легковий.
Як вбачається із довідки про доходи відповідача в ТзОВ "Транс-Сервіс" його дохід становить 3560, 62 грн.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Під час розгляду справи ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції позивачкою не надано достатніх доказів в підтвердження того, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, в зв`язку з чим він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. в місяць.
Офіційний дохід відповідача в сумі 3560,62 грн. в місяць, наявність двох земельних ділянок та автомобіля з причепом не свідчать про наявність в нього фінансової можливості для сплати аліменнтів в розмірі 5000 грн. в місяць.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року.

       Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                О.М. Ванівський

Н.П. Крайник