Ухвала
17 березня 2021 року
м. Київ
справа № 760/32122/19
провадження № 61-3148ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна, акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування обмеження у його праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 433 765,17 доларів США та пеню у розмірі 
582 178 грн 75 коп. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року залишено без змін.
У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року, у якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, § 37).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначається процесуальним законом. 
У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений у частині першій статті 389, ухвала про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (пункт 31-1 частини першої статті 353 ЦПК України) відсутня.
Отже, постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, а тому не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
Частиною другою статті 382 ЦПК України передбачено, що постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку 
у випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна, акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович