УХВАЛА

16 лютого 2021 року 
Київ
справа №640/1171/19
адміністративне провадження №К/9901/31437/19, №К/9901/32457/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши клопотання Міністерства внутрішніх справ України і Національної поліції України про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України, про визнання протиправним і скасування частини нормативно-правового акту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2019 року звернувся з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - «МВС України») Національної поліції України (далі - «НП України»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України, в якому просив визнати протиправним і скасувати пункт 12.20 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622 (далі - «Інструкція №622»).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 жовтня 2019 року скасував зазначене рішення суду першої інстанції й ухвалив нове, яким визнав протиправним і скасував пункт 12.20 Інструкції №622.

Не погоджуючись із цією постановою МВС України і НП України оскаржили її у касаційному порядку.

Разом із касаційними скаргами вказані скаржники подали до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року. У клопотаннях вказують, що питання обігу в країні зброї останнім часом набуло суспільного резонансу, тому з метою уникнення негативних наслідків для фізичних осіб, на зберіганні в яких знаходиться зброя без відповідного дозволу, враховуючи, що поворот виконання судового рішення буде ускладнений через встановлену процедуру державної реєстрації нормативно-правового акту, просять зупинити виконання оскаржуваної постанови.

Представник позивача подала до Верховного Суду заперечення щодо вказаних клопотань і зазначила, що вони не містять мотивів, які можуть слугувати підставою для зупинення дії оскаржуваного судового рішення.

Інші учасники справи своїх міркувань і заперечень щодо заявлених клопотань не подали.

Вирішуючи зазначені клопотання МВС і НП України, касаційний суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Частинами першою, другою статті 375 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення дії оскаржуваних судових рішень є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції. Натомість судове рішення є обов`язковим до виконання, що забезпечується державою, а зупинення дії оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватися судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин і здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.

Верховний Суд також враховує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У зв`язку з цим, сподівання та припущення заявника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Натомість доводи скаржників про суспільний резонанс справи і складність процедури державної реєстрації нормативно-правового акту не є достатніми для висновку про існування виключних обставин для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення і не свідчать про те, що захист їх прав стане неможливим без вжиття цього заходу.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотань МВС України і НП України про зупинення виконання оскаржуваної постави суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 340 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань Міністерства внутрішніх справ України і Національної поліції України про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України, про визнання протиправним і скасування частини нормативно-правового акту. 

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

……………………….

Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду