Справа № 447/2258/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р. 
Провадження № 33/811/1768/20                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        29 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника Манукян М.А., розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 11 листопада 2020 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови, 21.08.2020 о 20:05 год. на 582 км. Автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia» р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Drager Alсotest 6810» та в медичному закладі, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №123 від 21.08.2020 відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник Манукян М.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною, а тому підлягає до скасування з огляду на наступне.
При розгляді справи судом не здобуто доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .. Суд зазначає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується показами працівників поліції та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Проте працівники поліції в судовому засіданні зазначали, що бачили лише ОСОБА_1 біля дверей автомобіля зі сторони водія, проте авто не перебувало у русі та не було заведеним. З показів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 автомобілем керував ОСОБА_6 і з моменту зупинки автомобіля до моменту приїзду працівників поліції пройшло 5-7 хвилин, тому працівники поліції не могли фізично бачити хто виходив із-за керма автомобіля. Враховуючи, що ОСОБА_1 їхав у автомобілі в якості пасажира, який є його власністю, він міг підійти до авто з метою взяття якихось речей. Проте це не вказує, що саме ОСОБА_7 керував автомобілем. Цей факт не спростовано доказами по справі, а суд керуючись припущенням встановив доведеною обставину керування ОСОБА_1 автомобілем.
Свідки в суді, враховуючи приведення їх до присяги, зазначили ті дані, які вони безпосередньо бачили 21.08.2020 і саме такі покази мали бути взяті судом до уваги. Окрім цього, свідок ОСОБА_8 , яка не була допитана працівниками поліції достовірно вказала в суді, що за кермом автомобіля не був ОСОБА_9 .
Також, пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть братись до уваги судом, так як такі особи були присутні на першому судовому засіданні, під час якого розглядалось питання повернення на доопрацювання матеріалів справи до Миколаївського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, клопотання про виклик свідків та надавались пояснення стороною захисту щодо усіх порушень працівників поліції, які були допущені під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 .. Відповідно дані свідки були присутні під час розгляду справи та з метою виправдання своїх дій надавали пояснення з врахуванням тих порушень, які були зазначені захисником на першому судовому засіданні. Покази цих свідків не співпадають із дослідженим відеозаписом в суді (який безперервно вівся з моменту виходу із патрульної машини до моменту виїзду з місця подій в медичний заклад з метою надання ОСОБА_13 медичної допомоги) і вказують на зазначення завідомо неправдивих показів у власних інтересах - а саме, на відеозаписі чітко вбачається, що працівники поліції після відмови ОСОБА_14 проходити огляд на приладі Драгер одразу склали протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Жоден із працівників поліції не запропонував ОСОБА_13 пройти огляд в медичному закладі. Проте в суді працівники поліції зазначили, що одразу після відмови ОСОБА_15 від проходження огляду на приладі Драгер вони запропонували ОСОБА_13 пройти огляд в медичному закладі, від чого він відмовився. Враховуючи, що відеозапис вівся безперервно, суд мав можливість достовірно дослідити обставини тих подій.
Також вказані неправдиві покази щодо обставин відбирання пояснень від ОСОБА_16 . Тому такі свідки не могли бути допитані в суді, а їх покази відповідно не могли братись до уваги судом при винесенні оскаржуваної постанови.
Відповідно судом не отримано належних та допустимих доказів керування ОСОБА_17  автомобіля. Таким чином в діяннях ОСОБА_15 не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння так як не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі після відмови пройти огляд на приладі Драгер.
Звертає увагу, що як поняті так і працівники поліції підтвердили той факт, що протокол по ч.1 ст.130 КУпАП був складений на місці, де стояв автомобіль ОСОБА_18 . Зокрема, свідки зазначили, що працівники поліції заповнили протокол біля понятих, останні підписали його та поїхали. В медичному закладі не було понятих, які вказані у протоколі.
Таким чином, внаслідок нібито відмови ОСОБА_15 від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння на приладі Драгер та в медичному закладі було складено протокол по даній справі. Проте, наголошує, що з відеозапису чітко видно, що ОСОБА_13 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі після відмови проходити огляд на приладі Драгер. Таким чином, протокол був складений лише за відмову проходження огляду на приладі Драгер.
Суддею безпідставно вказано в оскаржуваній постанові, що з відеозапису видно як поняті підписуючи протокол розуміють що ОСОБА_7 відмовляється від проходження медичного огляду. Проте незрозуміло з чого суд зробив такий висновок, коли на відеозаписі працівники поліції запитувались ОСОБА_15 лише про згоду на проходження огляду на приладі Драгер і в поясненнях понятих вказано, що вони засвідчують відмову проходити огляд лише на приладі Драгер. Також, допитані свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не підтвердили в суді пропонування працівників поліції пройти огляд ОСОБА_13 в медичному закладі.
Окрім цього протокол про адміністративне правопорушення №027584 від 21.08.2020 року не відповідає вимогам КУпАП.
Так, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. про що робиться відмітка у протоколі. Аналогічного змісту норма зазначена у ст.256 КУпАП.
Проте в протоколі не зазначено про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 та від підписання протоколу в якості ознайомлення із своїми правами та із самим протоколом.
Більше того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівники патрульної поліції категорично заперечують ознайомитись із матеріалами справи та не підпускають його до процедури складення протоколу. Таким чином, працівники поліції без відома ОСОБА_1 склали протокол №027584, не роз`яснили йому його прав та не надали можливості надати письмові пояснення до протоколу і ознайомитись із його змістом.
Також, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Враховуючи вище вказане відсутні належні та допустимі докази, які б давали підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП а відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України - провадження в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення підлягає закриттю.
Заслухавши виступ захисника Манукян М.А., яка підтримала апеляційну скаргу та просила таку задовольнити, та проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи №447/2258/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 027584 від 21.08.2010 (а.с.1) з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу та в медичному закладі; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, на якому підтверджено факт відмови від огляду на стан сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.08.2020 (а.с.4) у якому зафіксовано факт відмови проведенення огляду у медичному закладі; розпискою ОСОБА_21 (а.с.6) у якій вона вказала, що бере автомобіль марки «Skoda Felicia» р.н.  НОМЕР_1 саме у ОСОБА_1 , а не у іншого водія; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,з якого видно, що ОСОБА_1  в присутності двох свідків відмовився пройти огляд за допомогою Алкотесту «Drager», рапортом капрала поліції П.Яковець; поясненнями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 (а.с.11-12), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Крім вказаних вище матеріалів, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БАА №078410 за ч.1 ст.126 КУпАП (копія якого міститься на а.с.7), суть правопорушення полягає у тому, що він керуючи автомобілем марки «Skoda Felicia» р.н. НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія при складенні відносно нього матеріалів за ст.130 КУпАП. Даний протокол ОСОБА_1 не оскаржено, відповідно суд розцінює це як згоду останнього із вчиненим правопорушенням, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. 
Інших доказів про те, що за кермом даного транспортного засобу був не ОСОБА_1 а інша особа, апеляційному суду надано не було, та не доведено протилежне. 
Поряд з цим, в суді апеляційної інстанції захисник Манукян М.А. надаючи пояснення, жодним чином не спростувала висновок суду першої інстанції, про наявність у нього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №027584 від 21.08.2020 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пункту правил дорожнього руху, який було порушено, за яке наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia» р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Drager Alсotest 6810» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 11 листопада 2020 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Манукян Марти Андріївни – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     Партика І.В.