Номер провадження: 22-ц/813/742/21 
Номер справи місцевого суду: 522/25094/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       03.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №522/25094/15-ц за скаргою боржника ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика Віталія Олександровича, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», боржника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2020 року у складі судді Бондар В.Я., -

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_1 , звернувшись 26 серпня 2020 року до суду з вищеназваною скаргою, просив:
визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика В.О. від 25 червня 2020 року у виконавчому провадженні №62417025, відкритому на підставі виконавчого листа №522/25094/15-ц, виданого 18 серпня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-502/019/2008 від 14 лютого 2008 року в загальному розмірі 116563,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 10 вересня 2015 року становило 2560765,70 грн. (а.с.1-8). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2020 року скаргу повернуто без розгляду заявнику з підстав подання скарги з порушенням вимог частини 2 статті 183 ЦПК України (а.с.21). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу про повернення скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у відсутності підстав для повернення скарги, у порушенні конституційного права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відзиві на апеляційну скаргу Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі в.о. начальника Шуляченко М.Б. заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує правильністю висновку суду про повернення скарги з підстав порушення вимог частини 2 статті 183 ЦПК України. ОСОБА_1 не заперечує та не спростовує доказами той факт, що ним дійсно не було направлено копії скарги на дії державного виконавця іншим учасникам справи. Крім того, в апеляційній скарзі відсутнє на виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 356 ЦПК України обґрунтування того, в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення (а.с.57-60).
У поясненні на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що невиконання вимог частини 2 статті 183 ЦПК України, а саме відсутність у додатках до скарги на постанову державного виконавця доказів надсилання її копії іншим учасникам справи, не є підставою для повернення заявнику скарги без розгляду в порядку частини 4 статті 183 ЦПК України, а є порушенням вимог статей 175, 177 ЦПК України. Із роз`яснень пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14, аналізу судових рішень тощо слідує, що скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавців мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, скарги розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується. Отже, вважає, що суддя мав залишити скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.68-72). 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
ОСОБА_1 як боржником подано в порядку частини 1 статті 448 ЦПК України скаргу на постанову державного виконавця Другого Приморського ВДВС у місті Одесі від 25 червня 2020 року у виконавчому провадженні №62417025 з виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси у цивільній справі №2/522/25094/15-ц.
Отже, скарга ОСОБА_1 підлягає поданню та розгляду в порядку Розділу УП ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», де статтею 448 врегульовано подання скарги. Так, відповідно до даної норми процесуального права скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
Норми, що містяться в Розділі УП ЦПК України, для сторони виконавчого провадження, яка звернулась до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, не передбачають обов`язку додання до скарги доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи. Навпаки, згідно частини 2 статті 448 ЦПК України саме на суд покладається обов`язок повідомити відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця про подання стороною виконавчого провадження такої скарги.
Повертаючи скаргу на постанову державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції послався на положення частини 4 статті 183 ЦПК України, якими передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Так, частиною 2 статті 183 ЦПК України, не виконання якої встановив суд, визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником; до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). 
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, шо статті 182, 183 ЦПК України входять до параграфу 2 Розділу Ш ЦПК України, тобто відносяться до норм процесуального права, які регулюють подання заяв (клопотань, заперечень) з процесуальних питань учасником справи при розгляді справи.
Скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця у виконавчому провадженні щодо нього як боржника не є заявою, скаргою, клопотанням, запереченням тощо у розумінні положень, що містять норми процесуального права параграфу 2 Розділу Ш ЦПК України. 
У частині 2 статті 183 ЦПК України викладено вимоги не до скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, поданої стороною виконавчого провадження (боржником, стягувачем) в порядку статті 448 ЦПК України, а до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які з процесуальних питань можуть бути подані стороною виконавчого провадження (боржником, стягувачем) чи суб`єктом оскарження (державним виконавцем, іншою посадовою особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем) під час розгляду скарги сторони виконавчого провадження, поданої в порядку реалізації передбаченого статтею 447 ЦПК України права на звернення із скаргою до суду під час виконання судового рішення. 
Ухвала суду, як так, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, а саме для вирішення питання щодо поданої боржником ОСОБА_1 скарги на постанову державного виконавця в порядку Розділу УП ЦПК України. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2020 року про повернення без розгляду скарги боржника ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика Віталія Олександровича, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», боржника ОСОБА_2 -скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 3 лютого 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді Г.Я.Колесніков 
Є.С.Сєвєрова