ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/6003/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року (суддя Ніколайчук С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-          
                                                            
  ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, просив: 
- визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 47230 грн. 00 коп.;
- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування суддівської винагороди судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року, щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу та щомісячної доплати за обіймання посади голови в розмірі 10% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року;
- стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду в розмірі 34748 гривень 00 копійок з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 по 31 травня 2020 року;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.
- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року позов задоволено частково. 
Суд вирішив визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 47   230,00 грн.
Зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3   статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, а також щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу та щомісячної доплати за обіймання посади голови в розмірі 10% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Відповідачем  була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції  порушено норми матеріального права,  суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції,  позивач працює на посаді судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області згідно з Указом Президента України «Про призначення суддів» №391/2013 від 25 липня 2013 року та наказом голови Солонянського районного суду Дніпропетровської області №1-К від 07 серпня 2013 року.
Протоколом зборів суддів Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року позивача обрано на посаду голови Солонянського районного суду Дніпропетровської області.
За травень 2020 року суддівську винагороду йому нараховано та виплачено в обмеженому розмірі згідно зі   статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року.
Позивач звернувся з зазначеним позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що що будь-які обмеження судової винагороди не можуть бути застосовані до позивача іншими нормативно-правовими актами, окрім   Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року суддівську винагороду позивачу нараховано та виплачено не відповідно до положень   статті 130 Конституції України   та   статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а в обмеженому розмірі згідно зі    статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»   - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року.
За висновками суду першої інстанції, вказане свідчить про протиправність дій територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 47   230,00 грн., а тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.
Також за висновками суду першої інстанції, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3    статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а також надбавки за вислугу років 20% від посадового окладу та щомісячної доплати за обіймання посади голови в розмірі 10% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року.
Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій та не може змінюватися іншими законами.
Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають положенням  ст.130 Конституції України.
Проте, предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача під час нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди, у період дії  ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Заявлені позивачем вимоги провести нарахування та виплату суддівської винагороди у відповідності до вимог  ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є похідними від вимог щодо правомірності дій відповідача у спірних відносинах.
Визначальним у цій справі є встановлення того, чи відповідали дії відповідача встановленому порядку нарахування та виплати винагороди судді у спірному періоді.
18 квітня 2020 року набрав чинності  Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-IX, яким Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» доповнено статтею 29, відповідно до якої встановлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.
Зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті).
Отже, вказаним Законом було визначено розмір заробітної плати (суддівської винагороди) на період дії карантину і вказаний Закон був чинним у спірному періоді нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди.
Відповідач, реалізовуючи функції розпорядника грошових коштів, передбачених Законом про бюджет на фінансування судів, не є судом, який, вирішуючи спірні відносини, наділений процесуальними повноваженнями не застосовувати закон, який суперечить  Конституції України.
Територіальне управління ДСА України позбавлене можливості надавати оцінку будь-якому закону на предмет його конституційності, а отже позбавлене і можливості на свій розсуд обирати для застосування той чи інший закон, яким визначається розмір суддівської винагороди, яка, у свою чергу, фінансується за рахунок державного бюджету.
Ураховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що у спірному періоді нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди були чинними положення  ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку про неправомірність дій відповідача у спірних відносинах.
Той факт, що в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-/2020 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  положення  статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», не може вплинути на визначення правомірності дій відповідача у спірних відносинах, оскільки рішення Конституційного Суду України не мають ретроспективної дії.
Таким чином, відповідач правомірно керувався положеннями  ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  до 28 серпня 2020 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України), у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині заявлених вимог щодо визнання дій відповідача під час нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди, у період дії  ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  і, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року.
Судом першої інстанції вказаного враховано не було, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняття нової постанови про відмову у задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині задоволених позовних вимог.
В задоволенні позову в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 13 січня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш