ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року	Львів	Справа № 260/701/20 пров. № А/857/1121/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Затолочного В.С., 
за участю секретаря судових засідань -                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року (головуючий суддя: Гебеш С.А., місце ухвалення - м. Ужгород, дата складення повного тексту рішення - 28.09.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 23.03.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23 травня 2019 року № 0125972-5213-0709.
Обґрунтовує позов тим, що контролюючим органом всупереч вимогам закону проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та винесено податкове повідомлення - рішення від 23 травня 2019 року № 0125972-5213-0709 про визначення сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 32062,48 грн. Зазначає, що є сільськогосподарським виробником, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, оптова  торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. А об`єкт нерухомості, який належить йому на праві приватної власності  і щодо якого податковим органом  донараховано  податкове зобов`язання є спорудою, призначеною для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що підтверджується відповідною довідкою. Отже, пільга встановлена підпунктом «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України безпосередньо має бути застосована до нього, так як передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким визначено позивачу податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, винесено на підставі наявного в останнього на праві приватної власності нерухомого майна, зокрема об`єкту нежитлової нерухомості - комплекс обробітку рослинних кормів, загальною площею 861,2 кв м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за яке сплачується податок, отже таке відповідає вимогам чинного законодавства.
Позивач, 08.02.2021 подав заяву у які просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Головне управління ДПС у Закарпатській області, 15.02.2021 подало клопотання про процесуальне правонаступництво, в якому вказує, що наказом ДПС України від 24.12.2020 № 755 з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами, утвореними як її відокремлені   підрозділи, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС».
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що правонаступником Головного управління ДПС у Закарпатській області є Головне управління ДПС у Закарпатській області, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, суд апеляційної інстанції вважає   за необхідне, у відповідності до статті 52 КАС України, допустити заміну відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області, як відокремленого підрозділу ДПС України.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, вид господарської діяльності - 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням, і кормами для тварин; 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником приміщення комплексу обробітку рослинних кормів загальною площею 861,2 кв м, що розташований по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу № І-10 від 05 січня 2001 року.
Відповідачем проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року № 0125972-5213-0709 про визначення сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 32062,48 грн, що стало предметом розгляду цієї справи.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є сільськогосподарським товаровиробником, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку і основними видами діяльності є: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням, і кормами для тварин; 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та йому належить об`єктом нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а саме приміщення комплексу обробітку рослинних кормів, отже ОСОБА_1 звільнення від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1).
Відповідно до підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. 
Так, підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для застосування пільги, визначеної підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, необхідна наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК України). 
Відповідно до пункту 30.2 цієї статті 30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пільга, встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, матеріалами справи підтверджено, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, вказане підтверджується Свідоцтвом платника єдиного податку, так як основними видами діяльності є: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням, і кормами для тварин; 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а. с. 9 зворот).
Крім цього, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником приміщення комплексу обробітку рослинних кормів загальною площею 861,2 кв м, що розташований по АДРЕСА_1 (а. с. 16-17), на підставі договору купівлі - продажу № І-10 від 05 січня 2001 року. 
Також, згідно довідки Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 04.09.2019 № 275/03-15, приміщення комплексу обробітку рослинних кормів, площею 861,2 кв м (нежитлова) розташований по АДРЕСА_1 , використовується в сільськогосподарській діяльності. (а. с. 19).
Тобто, об`єктом нерухомості, яка належить позивачу на праві приватної власності і щодо якої контролюючим органом донараховано податкові зобов`язання, є будівля/споруда, призначена для ведення сільськогосподарської діяльності, а саме приміщення для обробітку рослинних кормів.
Таким чином, позивач має дві необхідні умови для застосування пільги щодо сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, визначеної підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є сільськогосподарським товаровиробником, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку та належний йому на праві приватної власності об`єкт нерухомості, використовується ОСОБА_1 безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а саме для обробітку рослинних кормів. Відтак, є безумовною підставою для звільнення позивача від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, у розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Отже, податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року № 0125972-5213-0709 прийнято протиправно і підлягає скасуванню.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Апеляційна скарга Головного управління ДПС у Закарпатській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 260/701/20  - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 23.02.2021.