Ухвала 
 
25 березня 2021 року
м. Київ
 
провадження №61-50вп21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду клопотання, у якому відповідно до вимог частини другої статті 316 ЦПК України просить визначити підсудність для розгляду його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.
 
Відповідно до положень статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.
 
За логічним змістом наведеної норми права слідує, що одночасно із поданням клопотання про визначення підсудності справи має бути вчинена процесуальна дія, щодо якої заявляється клопотання, а саме: має бути подана заява із додатками. Верховний Суд не визначає підсудність на майбутнє.
 
Матеріали, надіслані ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , до Верховного Суду, не містять належно оформленої та підписаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, для розгляду якої заявник просить визначити підсудність.
 
Ураховуючи наведене та те, що відсутність зазначеної заяви унеможливлює вирішення питання про її підсудність, клопотання ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_2 , про визначення підсудності підлягає поверненню заявнику.
 
Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення цієї заяви.
 
Керуючись статтею 316 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності повернути заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя            	А. І. Грушицький