ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року 
м. Київ
Справа №  911/2005/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
Скаржника -   адвоката Дяченко О.Г.
Прокурора ОГПУ - Готки Ю.О.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 13.10.2020 
у складі колегії суддів: Тищенко А.І. (головуючого), Михальської Ю.Б.,   Скрипки      І.М. 
та на рішення Господарського суду Київської області
від 08.06.2017 
у складі судді: Кошика А.Ю.
у справі № 911/2005/13
за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області 
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 
за участю третьої особи Міністерства аграрної політики та продовольства України
про стягнення 13 927 953,00 грн,- 

ВСТАНОВИВ:
1. У травні 2013 року Перший заступник прокурора Тернопільської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі - ДП "Укрспирт") про стягнення 13   927   953,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" Новосілківським місцем провадження діяльності за період з 08.08.2011 по 16.04.2012 використано 237922 м.куб. підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, внаслідок чого державі заподіяно збитки на суму 13927953 грн.
Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі №911/2005/13 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача 4   178   385,90 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, 6   963   976,50 грн до спеціального фонду бюджету Новосілківської сільської ради Підволочиського району, та 2   785   590,60 грн до спеціального фонду бюджету Тернопільської області.

4. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДП "Укрспирт" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2005/13 від 08.06.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

5. 17.08.2020 від Міністерства аграрної політики та продовольства України до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про заміну Міністерства аграрної політики та продовольства України його правонаступником - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 911/2005/13 замінено Міністерство аграрної політики та продовольства України на його правонаступника   Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства. Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі №911/2005/13 задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі №911/2005/13 змінено та викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, код ЄДРПОУ 37199618) 13      805      312, 58 грн збитків, завданих державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зарахувавши кошти в сумі 4      141      593,78 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, 6      902      656,29 грн до спеціального фонду бюджету Новосілківської сільської ради Підволочиського району, та 2      761      062, 51 грн до спеціального фонду бюджету Тернопільської області.

Видачу наказів доручено Господарському суду Київської області.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 04.11.2020 Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № 911/2005/13, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" у справі № 911/2005/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді -   Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.11.2020.

9. Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2020 відкладено розгляд питання про      відкриття чи відмову у відкритті      касаційного провадження, повернення без розгляду касаційної скарги або залишення касаційної скарги без руху за касаційною скаргою         Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № 911/2005/13 та відкладено розгляд клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" № 1.9.1-1-1.9.1/1870 від 02.11.2020 про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017, з урахуванням постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020      у справі № 911/2005/13 до надходження до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матеріалів справи      № 911/2005/13. Витребувано з Господарського суду Київської області, Північного апеляційного господарського суду оригінали матеріалів справи              № 911/2005/13 за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" за участю третьої особи Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення 13 927 953,00 грн.

10. 14.12.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли оригінали матеріалів справи № 911/2005/13 за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ДП "Укрспирт" за участю третьої особи Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення 13 927 953,00 грн.

11. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 18.12.2020 № 29.3-02/3685, у зв`язку з перебуванням судді Погребняка В.Я. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/2005/13.

12. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.12.2020 для розгляду касаційної скарги ДП "Укрспирт" у справі № 911/2005/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В. (головуючого), Васьковського О.В.,  Огородніка К.М.

13. Матеріали касаційної скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 містять клопотання № 1.9.1-1-1.9.1/1870 від 02.11.2020 про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017.

14. Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2020, серед іншого, відкрито касаційне провадження у справі №   911/2005/13 за касаційною скаргою ДП "Укрспирт"   № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017; призначено розгляд касаційної скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 на   02.02.2021   о   10:30; відмовлено в задоволенні його клопотання ДП   "Укрспирт" №   1.9.1-1-1.9.1/1870 від 02.11.2020 про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017, з урахуванням постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 911/2005/13.
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу 

15. Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДП   "Укрспирт" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 скасувати повністю, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 в частині стягнення з ДП   "Укрспирт" 13      805      312, 58 грн збитків та 68   131,80 грн судового збору, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

16. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

16.1. Частиною 1 статті 50 Водного кодексу України передбачено, що строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Порядок припинення права спеціального водокористування визначається положеннями статті 56 ВК України, згідно з якими припинення права спеціального водокористування здійснюється, рзокрема за рішенням органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, у випадку, передбаченому п. 2 ст. 55 цього Кодексу. Враховуючи відсутність в матеріалах справи рішення компетентного органу про припинення відповідачу права спеціального водокористування, суд першої інстанцій помилково зробив висновок, що таке право Відповідача було припинено у встановленому законодавством порядку, а відтак, за відсутності такого рішення відсутні також і підстави вважати дії відповідача в період до 01.01.2012 самовільним водокористуванням. (Аналогічної правової позиції притримується і Вищий господарський суд України у постанові від 08.01.2013 у справі № 5024/710/2012).

16.2. Як вбачається з матеріалів справи (стор. 78), 01.09.2010 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області було видано дозвіл на спеціальне водокористування Державному підприємству "Новосілківський спиртовий завод" за № УКР-30 "А"/тер, строком дії з 01.09.2010 року до 01.01.2012 року. Дозвіл на спецводокористування №   УКР5325-а14рь від 01.01.2012 року був діючим для ДП "Новосілківський спиртовий завод".

16.3. Право на користування дозволом належить до переліку прав та обов`язків, що були передані ДП "Укрспирт" відповідно до п. З Постанови КМУ № 672 від 28.07.2010.

16.4. Внаслідок реорганізації ДП "Новосілківський спиртовий завод" в структурний підрозділ ДП "Укрспирт" (Новосілківське МПД), характеристики свердловин не зазнали жодних змін.
16.5. Методика №   389 щодо застосування коефіцієнта кратності (100), яким збільшується відповідальність відносно розміру реальної шкоди, є актом, який прийнято з порушенням закону та суперечить статті 92 Конституції України. Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.

16.6. В матеріалах справи містяться податкові декларації, що підтверджують сплату ДП "Укрспирт" збору за користування води, в тому числі за перевіряємий період. ДП   "Укрспирт" було надано платіжні доручення про сплату збору за спецкористування водою за 2,3 квартал 2011 та Витяг з електронного кабінету платника ДПС України щодо сплати збору за спецкористування води Новосілківським МПД ДП "Укрспирт" за 1,2 квартал 2012 року. Відповідно до отриманої інформації, визначено, що сплачений збір за період з 19.08.2011 року по 18.05.2012 року становить 812 649,00 грн. Зазначений період включає в себе оспорюваний (08.08.2011 - 16.04.2012), однак, оскільки сплата збору за спецводокористування здійснюється щоквартально, визначити точну суму сплати конкретно з 08.08.2011 року по 16.04.2012 року не вбачається можливим.

17. У судовому засіданні 02.02.2021 представник скаржника підтримала касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

18. Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області подано пояснення на касаційну скаргу, в яких останнє просить залишити рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

19. Тернопільською обласною прокуратурою подано відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

20. У судовому засіданні 02.02.2021 прокурор ОГПУ заперечила проти касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

21. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення      представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

23. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

24. Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ДП "Укрспирт" про стягнення 13   927   953,00 грн збитків.

25. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

25.1. Державна екологічна інспекція в Тернопільській області здійснила перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Новосілківським місцем провадження діяльності ДП "Укрспирт", за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.06.2012, згідно якого встановлено порушення відповідачем пункту  9   статті 44 Водного кодексу України.

25.2. В ході наведеної перевірки встановлено, що ДП "Укрспирт" Новосілківським місцем провадження діяльності, в порушення вказаних вимог за період з 08.08.2011 по 16.04.2012 використано 237   922 м.куб. підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, внаслідок чого державі заподіяно збитки на суму 13   927   953 грн.

25.3. Державна екологічна інспекція в Тернопільській області зверталась до відповідача з претензією №   1-1/2037 від 17.04.2013 та просила сплатити збитки, завдані порушенням природоохоронного законодавства у сумі 13   927   953,00 грн, однак дана претензія залишилась без задоволення.

25.4. Вказані обставини і стали підставою для звернення Першого заступника прокурора Тернопільської області до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ДП "Укрспирт" про стягнення 13927953,00 грн збитків.

25.5. У зв`язку з запереченням відповідачем правомірності проведеної перевірки та законності її висновків, що стали підставою для нарахування заявлених у справі збитків, провадження у даній справі зупинялось у зв`язку з оскарженням відповідачем у справі №   819/1389/13-а до Тернопільського окружного адміністративного суду дій службових осіб Державної екологічної інспекції в Тернопільській області в частині внесення відомостей про наявність порушень пункту 9   статті 44 Водного кодексу України   до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.06.2012 Новосілківського місця провадження діяльності ДП "Укрспирт", визнання неправомірним розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, які заявлені до стягнення в матеріалах справи № 911/2005/13.

25.6. Разом з тим, за наслідками розгляду справи №   819/1389/13-а Тернопільського окружного адміністративного суду не встановлено протиправності дій службових осіб Державної екологічної інспекції в Тернопільській області, висновки акту перевірки не спростовано.

26. Відповідно до   статті 13 Конституції України   земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією   Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

27. Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"   передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

28. Частиною 1 статті   149, статтею   151 Господарського кодексу України    передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього   Кодексу   та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

29. Відповідно до   статті 49 Водного кодексу України   спеціальне водокористування є платним і здійснюється на підставі дозволу.

30. Вимогами   статті 44 Водного кодексу України   передбачено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

31. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (стаття 48 Водного кодексу України).

32. Відповідно до   статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"   шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

33. Статтею 111 Водного кодексу України   передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

34. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

35. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у   статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

36. Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

37. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

38. У даних правовідносинах саме на Інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

39. Судами попередніх інстанцій також встановлено наступне.

39.1. Постановою Кабінету Міністрів України №   672 від 28.07.2010 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості" (далі - Постанова), з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, вдосконалення системи управління у зазначеній галузі Кабінет Міністрів України постановив:

1. Ліквідувати Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

2. Погодитися з пропозицією Міністерства аграрної політики щодо:

- утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики;

- реорганізації державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до ДП  "Укрспирт".

3. Установити, що ДП "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

39.2. У Додатку №1 до   Постанови   наведено Перелік державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

39.3. У Додатку №2 до   Постанови   наведено Перелік державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики і підлягають реорганізації шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція.

39.4. Державне підприємство "Новосілківський спиртовий завод" наведене у Переліку Додатку №   1 до   Постанови, як державне підприємство, що належало до сфери управління Міністерства аграрної політики і підлягає реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

39.5. Таким чином, з огляду на зміст вказаної Постанови, Державне підприємство "Новосілківський спиртовий завод" не підпадає під   п.   3 Постанови, який стосується правонаступництва лише Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

39.6. З огляду на п.   2   Постанови   передбачено утворення ДП "Укрспирт" на базі майна як Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), так і державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства "Укрспирт" з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики.

39.7. Таким чином, Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), був лише одним з підприємств, на чиїй базі створено ДП   "Укрспирт". В частині концерну "Укрспирт" передбачено правонаступництво, в решті державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, в тому числі Державного підприємства "Новосілківський спиртовий завод" (який належав до сфери управління Міністерства аграрної політики), відбулась реорганізація шляхом приєднання. При цьому, правонаступництво всіх прав та обов`язків відповідних державних підприємств новоутвореним підприємством не передбачалось.

39.8. Внаслідок реорганізації утворилось Новосілківське місце провадження діяльності ДП "Укрспирт" (Новосілківське МПД ДП "Укрспирт"), тобто юридичною особою є ДП "Укрспирт" в особі Новосілківського МПД.

40. З огляду на викладене, суди попередній інстанцій дійшли висновку, що оскільки, була утворена нова юридична особа - ДП "Укрспирт", то відповідно до   Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності"   дозвіл на спеціальне водокористування Державного підприємства "Новосілківський спиртовий завод" мав бути переоформлений.

41. Згідно з пунктом 8   статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності"   (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки та в охоплений перевіркою період), підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є: зміна найменування суб`єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по батькові фізичної особи-підприємця; зміна місцезнаходження суб`єкта господарювання.

42. У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню, і відповідний документ, що підтверджує зазначені зміни (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

43. Дозвільний орган протягом двох робочих днів з дня одержання заяви про переоформлення документа дозвільного характеру та документів, що додаються до неї, зобов`язаний видати переоформлений на новому бланку документ дозвільного характеру з урахуванням змін, зазначених у заяві про переоформлення документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

44. Одночасно з переоформленим на новому бланку документом дозвільного характеру дозвільний орган на вимогу суб`єкта господарювання видає безоплатно засвідчену ним копію такого документа дозвільного характеру.

45. У разі переоформлення документа дозвільного характеру дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з дня переоформлення документа дозвільного характеру приймає рішення про визнання недійсним документа дозвільного характеру, що був переоформлений, з внесенням відповідних змін до реєстру документів дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

46. Строк дії переоформленого документа дозвільного характеру не може перевищувати строк дії, зазначений у документі дозвільного характеру, що переоформлявся.

47. За переоформлення документа дозвільного характеру у випадках, передбачених законом, справляється плата, розмір якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

48. Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.

49. Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачем у строк встановлений   Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності"   не було здійснено дій з переоформлення дозволу на ДП "Укрспирт" Новосілківське місце провадження діяльності, яке не є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Новосілківський спиртовий завод", зокрема, не надано доказів подання протягом п`яти робочих днів з дня настання підстав дозвільному органу або державному адміністратору заяви про переоформлення документа дозвільного характеру, відтак, відповідний дозвільний документ з моменту настання відповідних підстав для переоформлення та сплину п`ятиденного строку, є недійсним.

50. Отже, на підприємство-правонаступника, який здійснює діяльність без переоформленого в установлений строк дозволу, покладається цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування завданих ним державі збитків.

51. Водночас, суди правомірно зазначили, що за відсутності переоформленого дозволу, відповідне порушення могло бути виключене в разі своєчасного звернення відповідача за переоформленням дозволу та його неотриманням з незалежних від відповідача обставин.

52. Однак, судами встановлено відсутність доказів своєчасного звернення відповідачем за переоформленням дозволу, що також виключає можливість вжиття позивачем заходів по скасуванню попереднього дозволу та видачі нового. Оскільки, відповідач не звертався в установленому порядку за переоформленням дозволу, відповідні порушення не могли бути виявлені позивачем інакше, як в ході перевірки.

53. Під час проведеної Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області перевірки встановлено, що ДП "Укрспирт" Новосілківським місцем провадження діяльності за період з 08.08.2011 по 16.04.2012 використано 237922 м.куб., у зв`язку з чим інспекцією проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених відсутністю чинного дозволу на спецводокористування в сумі 13   927   953 грн.

54. Розрахунок збитків, заподіяних державі, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, стягнення яких є предметом спору по цій справі, здійснено позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої   наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 (далі - Методика).

55. Дана Методика встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб`єктами господарювання (фізичними і юридичними особами). Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб`єктами господарювання природоохоронного законодавства.

56. Згідно з пунктом 1.4. Методики державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї Методики розраховують розмір відшкодування збитків.

57. Відповідно до п. 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за встановленою формулою з врахуванням об`єму самовільно використаної води.

58. Відповідно до п. 9.2 вказаної Методики фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи-підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

59. Звертаюсь з апеляційною скаргою відповідач, серед іншого, заперечив також проти обсягу спожитих ним у спірний період підземних вод виходячи з якого і проводився розрахунок заявлених до стягнення у цій справі збитків, тому з метою з`ясування вказаних обставин, судом апеляційної інстанції призначено у справі судову експертизу (ухвала Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017), проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

60. На вирішення експертизи поставлено такі питання: 1) Визначити обсяг підземних вод, який був спожитий відповідачем (Новосілківське місце провадження діяльності ДП "Укрспирт") в період з 08.08.2011 по 16.04.2012? Інформацію викласти у вигляді таблиці з розбивкою по місяцях.
61. 01.06.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №22768/17-48 від 27.04.2020.
62. Згідно з висновком зазначеної судової експертизи, загальний об`єм спожитої (використаної) Новосілківським МПД ДП "Укрспирт" підземної води за період з 08.08.2011 по 16.04.2012, визначений з урахуванням показників лічильників обліку води згідно журналу обліку споживання води за формою ПОД-11 за 2011-2012 роки (за умови достовірності зазначених у журналі даних), становить 235      827,0 куб.м.
63. Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експертизи №22768/17-48 від 27.04.2020, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність розбіжностей та відповідність вказаного висновку експерта вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості, правильність та. 
64. Оскільки належних та допустимих доказів зворотного матеріали справи не містять, висновок №22768/17-48 від 27.04.2020 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи є належним та допустимим доказом підтвердження обсягу спожитої (використаної) відповідачем води за спірний період.
65. Крім того, відповідач у поясненнях до апеляційної скарги (вх.. №09.1-14/497/20 від 13.07.2020) взнав зазначений висновок експерта як належний та допустимий доказ для суду під час перевірки здійснення нарахування санкцій.
66. При цьому, шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення. Відсутність таких такс або методик не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди.
67. На підставі наявних в матеріалах справи доказах встановлено факт здійснення відповідачем в порушення вимог статей   48,   49 Водного кодексу України   самовільного водокористування (спеціального водокористування без наявності дозволу на нього) з 08.08.2011 по 16.04.2012.
68. Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №3-1/2372 від 13.06.2012 є належним та допустимим доказом щодо факту вчинення правопорушення. Разом з тим, відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи №22768/17-48 від 27.04.2020 об`єм спожитої відповідачем води у період з 08.08.2011 по 16.04.2012 становить 235 827,0 куб.м.
69. Отже, суд апеляційної інстанції здійснивши розрахунок на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої   наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 13   805   312,58 грн.
70. При цьому, відповідно до пункту 7 частини третьої   статті 29 Бюджетного кодексу України   (в редакції, чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції) 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду Державного бюджету України. Водночас, згідно з пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України   70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
71. Отже, заподіяні державі порушенням вимог природоохоронного законодавства збитки підлягають стягненню з відповідача з врахуванням відсоткового співвідношення: до спеціального фонду державного, обласного та місцевого бюджетів.
72. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмір 13   805   312,58 грн шляхом стягнення 30% наведеної суми, що складає 4      141      593,78 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, 50% наведеної суми, що складає 6      902      656,29 грн до спеціального фонду бюджету Новосілківської сільської ради Підволочиського району, та 20% наведеної суми, що складає 2      761      062, 51 грн до спеціального фонду бюджету Тернопільської області.
73. Аргументи касаційної скарги зазначені у п. 16.1. постанови колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що зводяться до переоцінки доказів, оскільки суди попередній інстанцій встановили, що була утворена нова юридична особа - ДП   "Укрспирт", відповідно до вимог   Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності"   дозвіл на спеціальне водокористування Державного підприємства "Новосілківський спиртовий завод" мав бути переоформлений, а не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.

74. Крім того, посилання скаржника на правову позицію Вищого господарського суду України, викладену у постанові від 08.01.2013 у справі №   5024/710/2012 є необґрунтованим, оскільки у наведеній справі суди досліджували питання дійсності дозволу на спеціальне водокористування у зв`язку із закінченням строку його дії та за відсутності відповідного рішення компетентного органу про його припинення дійшли висновку про відсутність підстав вважати дії відповідача у спірний період самовільним водокористуванням та про відсутність правових підстав для задоволення позову про відшкодування збитків. Відтак, підстави позову та обставини даної справи №   5024/710/201 не є подібними зі справою № 911/2005/13.

75. Аргументи касаційної скарги (п. 16.5. постанови) про те, що Методика №   389 (у якій застосується коефіцієнт кратності (100), яким збільшується відповідальність відносно розміру реальної шкоди) є актом, який прийнято з порушенням закону та суперечить статті 92 Конституції України є безпідставними, а законність даного нормативного акту не є предметом судового розгляду у даній справі.  Крім того, як зазначає сам скаржник, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

76. Інші доводи касаційної скарги на думку колегії суддів касаційної інстанції зводяться до переоцінки доказів та фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, що в силу приписів статті 300 ГПК України не відноситься до  повноважень Верховного Суду.

77. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

78. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

79. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

80. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у незміненій частині прийняті відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Судові витрати

81. Оскільки підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, то судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"   № 1.9.1-1-1.9.1/1871 від 02.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі №   911/2005/13 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі №   911/2005/13 у незміненій частині залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     В.   В. Білоус

Судді                                                                                                 О. В. Васьковський

                                                                                              К. М. Огороднік