ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«15» лютого 2021 року
м. Харків
справа № 613/679/18
провадження № 22ц/818/1282/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б.
за участю секретаря – Дмитренко А.Ю.
учасники справи: 
позивачка – ОСОБА_1 , представник позивачки – ОСОБА_2 ,
відповідачі – ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест» - правонаступник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»,
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Ю.В. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2020 року в складі судді Шалімова Д.В.
в с т а н о в и в:
У травні 2018 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Юлія Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на Ѕ частину будинку та визнання договору іпотеки недійсним, який в подальшому уточнила та просила: встановити факт, що вона і ОСОБА_3 з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без шлюбу; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір іпотеки № 6/4/33/2008/980-1/105 від 07 березня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 – залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду – скасувати та направити справу на розгляд по суті до суду першої інстанції.

Вказала, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення її позову без розгляду, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року. Посилання суду на повідомлення її представника ОСОБА_4 про розгляд справи також є помилковим, оскільки він є представником відповідача, а не її.

09 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав судове рішення – законним, а апеляційну скаргу – необгрунтованою. При цьому зазначив, що повідомлення про дату судового засідання у справі опубліковано на сайті судової влади, тому позивачка була обізнана про її розгляд, однак, не скористалася правом участі у судових засіданнях, у зв`язку з чим вважати, що судом під час розгляду справи порушено норми процесуального права щодо її повідомлення підстав немає.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 11 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації відсутній, про що складено довідку про причини повернення/досилання. Оскільки судову повістку надіслано на останню відому адресу відповідача, вона вважається доставленою. 

15 лютого 2021 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погодними умовами, яке залишено без задоволення.
Заяв про відкладення розгляду справи від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка в особі свого представника належним чином повідомлена про розгляд справи та повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частинами 1-4 статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.  Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.  Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.  Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Ю.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на Ѕ частину будинку та визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24 червня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема, на 13 жовтня 2020 року та 09 листопада 2020 року.

Судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 13 жовтня 2020 року об 11-00 годині ОСОБА_1 отримала 02 жовтня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 190, том 2).

13 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено на 09 листопада 2020 року о 14-00 годині (а. с. 183, том 2).

Проте, доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року, матеріали справи не містять.

Посилання суду першої інстанції на те, що про розгляд справи належним чином повідомлений представник позивачки – ОСОБА_4 , судова колегія не може взяти до уваги як підставу для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на аркуші справи №19 тому №1 міститься ордер серія ХВ №75926 від 20 квітня 2018 року на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Перепелицею М.І. у Богодухівському районному суді Харківської області та апеляційному суді.

З копії листа ОСОБА_4 від 07 липня 2018 року вбачається, що він як представник ОСОБА_1 отримав ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року про повернення позовної заяви, позовну заяву з додатками та її копії (а. с. 27, том 1).

Однак, при подальшому розгляді справи після відкриття провадження судом першої інстанції ОСОБА_4 брав участь у розгляді як представник відповідача – ОСОБА_3 . 

Зазначене підтверджується протоколами судових засідань, де ОСОБА_4 вказаний у процесуальному статусі представника відповідача (а. с. 122-123, 196-197, том 1). У заявах та розписках, що надані до суду першої інстанції ОСОБА_4 , він також зазначав свій процесуальний статус як представник відповідача ОСОБА_3 , а не позивачки (а. с. 18, 128, 167, 181, 182, 192, том 2).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень ОСОБА_4 як представника ОСОБА_3 , зокрема, ордер, договір про надання правової допомоги або довіреність.

Частиною 2 статті 61 ЦПК України передбачено, що особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Зважаючи на викладене, оскільки у матеріалах справи наявний ордер на представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 адвокатом Перепелицею М.І., однак фактично він брав участь у розгляді справи як представник відповідача ОСОБА_3 , судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції не узгоджено питання щодо представництва інтересів сторін у справі, яке не може здійснювати одна і та сама особа.

Адвокат Перепелиця М.І. повідомлений про розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року, саме як представник відповідача, а не позивачки, що підтверджується його розпискою (а. с. 192, том 2).

За таких умов, висновок суду першої інстанції про належне повідомлення позивачки ОСОБА_1 на цю дату є необґрунтованим.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року, суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення її позову без розгляду.

Крім того, залишення позову без розгляду на підставі вищевказаної норми можливо за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, застосування цієї норми можливе у разі, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, явка позивачки до суду обов`язковою не визнана, наявні у неї докази подані разом з позовною заявою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи, не зазначено, яким чином неявка позивачки в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано позивачкою.

Також, колегія суддів звертає увагу на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито ще 28 березня 2019 року, однак справа до теперішнього часу не розглянута.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали. 

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
                                          п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2020 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                 І.В. Бурлака

Судді                                                         О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина 

Повний текст постанови складено 19 лютого 2021 року.