П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3166/20	

Категорія: 108020000          Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 30.10.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Градовського Ю.М.
– Лук`янчук О.В.
при секретарі           – Рощіній К.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУС 365" до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АВТОБУС 365" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, про:
-          визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000212/2 від 27 жовтня 2019 року за митною декларацією UA500060/2019/034459 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00729;
-          стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ "АВТОБУС 365" компенсацію витрат на правову допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги №23-1 від 01 лютого 2020 року у розмірі 10 000,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 01 червня 2019 року між компанією NOBINA SVERIGE AB та ТОВ "АВТОБУС 365" був укладений попередній договір купівлі-продажу автобусів (про наміри) №020619. 18 червня 2019 року між компанією NOBINA SVERIGE AB та ТОВ "АВТОБУС 365" був укладений контракт №30428933 купівлі-продажу пасажирського автобусу MAN А 26, 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за ціною, встановленою у п.2.2 контракту 6 000,00 євро. З метою митного оформлення товару позивачем були подані до Одеської митниці ДФС передбачені законодавством України документи, водночас, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Представник позивача зазначає, що доводи відповідача щодо виявлених розбіжностей , які містять подані декларантом документи, не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що міститься у вказаних документах. Позивач вважає, що твердження органу доходів та зборів про розбіжності заявленої митної вартості товару від вартості товару, вказаної у митних деклараціях країни відправлення є необґрунтованим, оскільки у митній декларації країни відправлення вартість вказана у шведських кронах. Станом на момент оформлення у Швеції пасажирського автобусу офіційний курс шведської крони до євро становив близько 10,6 шведських крон за один євро. Задля додаткового документального підтвердження митної вартості товару позивачем за кожним митним оформленням був наданий відповідачу відповідний звіт ФОП ОСОБА_1 про визначення ринкової вартості КТЗ, що виконаний експертом, який має відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності. Також, представник позивача зазначає, що твердження органу доходів та зборів про відсутність всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості товару (пробіг) у звіті експерта про визначення ринкової вартості, не відповідає дійсності, адже наданий звіт експерта містить повну інформацію, у тому числі й стосовно пробігу транспортного засобу.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з митною декларацією (МД) №UA500060/2019/034459 від 26 жовтня 2019 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Одеська митниця ДФС повідомила декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, проте 27 жовтня 2019 року декларант повідомленням проінформував митницю, що додаткові документи надати не має можливості. Таким чином, виявлені розбіжності усунені не були. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року задоволено адміністративний позов ТОВ "АВТОБУС 365" до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення від 27 жовтня 2019 року №UA500060/2019/000212/2, картки відмови.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000212/2 від 27 жовтня 2019 року.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00729.
Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43333459) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "АВТОБУС 365" (код ЄДРПОУ 42855926) суму сплаченого судового збору в розмірі 4 204,00 коп. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).
Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43333459) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "АВТОБУС 365" (код ЄДРПОУ 42855926) суму витрат на правничу допомогу в розмірі 4 204,00 коп. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).
В апеляційній скарзі Одеської митниці Держмитслужби ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.
В обґрунтування апеляційної скарги Одеська митниця Держмитслужби зазначає, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з МД №UA500060/2019/034459 від 26 жовтня 2019 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної декларації та всіх відомостей щодо ціни, що  була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: в митній декларації країни відправлення №19SEE8GLQF21FCA2GZ0 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро; наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості №11/1 від 25 жовтня 2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).
У відзиві ТОВ "АВТОБУС 365" на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення є безпідставними та необґрунтованими.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
01 червня 2019 року між NOBINA SVERIGE AB та ТОВ "АВТОБУС 365" укладено попередній договір купівлі-продажу автобусів №020619 (про наміри), згідно з умовами якого сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу автобусів. Основні умови якого сторони визначають у даному попередньому договорі (п.1.1 договору).
Згідно з п.2.1 Договору, за вказаним договором продавець зобов`язується передати у власність покупця автобуси в загальній кількості не менше 13 одиниць, а покупець зобов`язується прийняти кожний автобус і заплатити за нього вартість, передбачену контрактом.
Приписами п. 2.4 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що вартість кожного автобусу складає не більше 6 000 євро за кожну одиницю.
18 червня 2019 року між NOBINA SVERIGE AB та ТОВ "АВТОБУС 365" укладено Контракт №30428933, предметом якого є передача продавцем у власність покупця пасажирського автобусу: марка MAN А26, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_1 , рік випуску 2009.
Відповідно до п.2.2 Контракту, вартість товару складає 6 000,00 євро.
Згідно з п.3.4 Контракту, поставка товару здійснюється на умовах DAT Одеса згідно з міжнародними правилами тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010.
На виконання умов зазначених попереднього договору та контракту підприємство NOBINA SVERIGE AB поставило ТОВ "АВТОБУС 365" автобус, що був у використанні 1 шт., марки MAN, модель MAN А 26, календарний рік виготовлення 22 вересня 2009 року, модельний рік 2009, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 .
З метою здійснення митного оформлення товару позивач до Одеської митниці ДФС 26 жовтня 2019 року подав митну декларацію №UA500060/2019/034459, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.
ТОВ "АВТОБУС 365" до митного оформлення було надано: рахунок-проформу №2236 від 18 червня 2019 року, рахунок-фактуру (інвойс) №30428933 від 18 червня 2019 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 A2348267 від 14 червня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 22 серпня 2019 року, банківські платіжні документи, що стосуються товару №56 від 26 червня 2019 року та №33 від 16 липня 2019 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №11/1 від 25 жовтня 2019 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 30428933 від 18 червня 2019 року, копія митної декларації країни відправлення 19SEE8GLQF21FCA2GZ0 від 14 червня 2019 року.
Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.
Позивач від митного органу отримав електронне повідомлення декларанту, згідно з яким подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
27 жовтня 2019 року ТОВ "АВТОБУС 365" у відповідь на отримане повідомлення надіслало листа № 313/1 з поясненнями щодо виявлених у документах розбіжностей.
27 жовтня 2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000212/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00729.
В обставинах прийняття Рішення зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності:
1) В експортній МД 19SEE8GLQF21FCA2GZ0 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);
2) Наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості №11/1 від 25 жовтня 2019 року не містить усіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, дії відповідача щодо відмови у митному оформленні товару за першим методом є протиправними, а рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є такими, що належать до скасування.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.п.23, 24 ст. 4, ч.1 ст. 51, ч.ч.1, 2 ст. 52, ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 54, ст. 57 МК України.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п.п.23, 24 ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст. 49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 МК України встановлено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Відповідно ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.
Тобто, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.
Частинами 5, 6 ст. 53 МК України встановлено, що  забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно ч.ч.1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
З урахуванням наведених норм діючого законодавства, колегія суддів зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.
Як вбачається зі змісту рішення митного органу про коригування митної вартості товару №UA500060/2019/000212/2 від 27 жовтня 2019 року, у визнанні заявленої декларантом митної вартості було відмовлено у зв`язку із тим, що, на думку митниці, товариством заявлено не повні відомості про митну вартість транспортного засобу. При цьому відповідач вважає, що подані документи містять розбіжності, а саме: в експортній декларації №19SEE8GLQF21FCA2GZ0 від 14 червня 2019 року вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару; наданий експортом звіт про визначення ринкової вартості №11/1 від 25 жовтня 2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).
Колегія суддів зазначає, що митним органом ані в рішенні про коригування митної вартості, ані в поясненнях до суду так і не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.
Щодо посилань митного органу про розбіжності заявленої митної вартості товару від вартості товару, вказаної у митних деклараціях країни відправлення, то колегія суддів зазначає, що вказана у відповідній копії митної декларації країни відправлення вартість товару не відрізняється від заявленої митної вартості товару, оскільки оформлення митними органами Швеції здійснюється в грошовій одиниці Швеції – шведської крони.
Враховуючи те, що станом на момент оформлення у Швеції пасажирського автобусу офіційний курс шведської крони до євро становив близько 10,6 шведських крон за один євро, то у відповідній експортній митній декларації вказана вартість товару у розмірі 65 093 шведських крон є еквівалентом вартості товару у розмірі 6 000 євро, яка відповідає вартості товару, вказаної у п.2.2 контракту.
Окрім того, задля додаткового документального підтвердження митної вартості товару товариством був наданий митниці відповідний звіт ФОП ОСОБА_1 про визначення ринкової вартості КТЗ, відповідно до якого ринкова вартість пасажирського автобусу за контрактом становила суму у розмірі 5 800 євро, тобто менше задекларованої суми в 6 000 євро, яка є ціною договору.
Крім того, колегія суддів критично відноситься до посилань митного органу про те, що наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості за №11/1 від 25 жовтня 2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг), то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки відповідна характеристика присутня у звіті (показник одометру: 632181 км).
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що у митного органу на час прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови не було підстав для обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару в частині визначення митної вартості товару.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "АВТОБУС 365".
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Головуючий: 	 	Бітов А.І.	
Суддя:  Суддя:	    	Градовський Ю.М.    Лук`янчук О.В.