УХВАЛА

12 січня 2021 року  
Київ
справа №826/9775/18
адміністративне провадження №К/9901/34582/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року 
у справі №826/9775/18
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив: 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 - правонаступника Військової частини НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 4333,34 грн. грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції на лінії безпосереднього зіткнення із супротивником на глибину ротних опорних пунктів за фактично відпрацьовані 7 (сім) діб жовтня 2017 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу в розмірі місячного грошового забезпечення;
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у задоволені позову відмовлено.
15 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року 
у справі №826/9775/18.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2020 року для розгляду справи №826/9775/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Стрелець Т.Г. – (головуюча суддя), судді Бучик А.Ю., Рибачук А.І.
Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року задоволені заяви про самовідвід суддів Стрелець Т.Г., Бучик А.Ю., Рибачук А.І. у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме - без урахування спеціалізації.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 грудня 2020 року визначено новий склад суду: Жук А.В. (головуючий суддя), Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, дану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на підпункти «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначає, що дана справа має виняткове значення для нього, оскільки стосується виконання ним конституційного обов`язку щодо оборони суверенітету та незалежності України.
Крім цього скаржником зауважено, що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що дана справа не відносить до категорії тих справ, які можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а розгляд справи в порядку письмового провадження унеможливило для скаржника (позивача) реалізацію його процесуальних прав та виконання обов`язків, передбачених  частиною першою статті 77 КАС України. 
Також, позивач вказує на те, що суд першої інстанції не дотримався приписів частини третьої статті 257 КАС України, оскільки всупереч пункту 4 цієї правової норми, залишив поза увагою обсяг та характер доказів у справі, в тому числі ту обставину, що у цій справі потрібно викликати свідків, що в свою чергу свідчить про те, що суд відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа має виняткове значення для скаржника та про наявність вмотивованих доводів щодо помилковості віднесення судом першої інстанції даної справи до справ незначної складності, тобто про існування в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а» та «г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Також, підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме застосування судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у   постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі №812/1327/17.
Крім цього, позивач в касаційній скарзі зазначає, що наявна передбачена пунктом 2 частини 2 статті 353 КАС України підстава для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд, оскільки судом першої інстанції справу було розглянуто в порядку спрощеному позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що призвело до того, що судом апеляційної інстанції заяву апелянта як учасника справи щодо розгляду справи з викликом сторін, було необґрунтовано відхилено, що призвело до унеможливлення встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що свідчить про наявність обставин, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, що потребує перевірки судом касаційної інстанції.
Таким чином, проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам    статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, що свідчить про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи свідчать про наявність підстав для касаційного оскарження, визначених пунктом 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що потребує перевірки Верховним Судом під час касаційного розгляду справи в межах доводів касаційної скарги.
Керуючись статтями   328, 329, 330, 334 КАС України в редакції   Закону № 2147-VІІІ, Суд- 
УХВАЛИВ:
1.  Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №826/9775/18.
2.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №826/9775/18.
4.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду