Номер провадження: 22-ц/813/635/21 
Номер справи місцевого суду: 523/10830/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №523/10830/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року у складі судді Бабакова В.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 липня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо утримання дітей, проживання батька окремо від дітей, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до повноліття дочки ОСОБА_3 , а саме до 5 грудня 2026 року, а потім у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 грудня 2026 року до повноліття дочки ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.1-3). 
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 липня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши у відзиві, що виконує свій обов`язок по утриманню дітей добровільно; крім заробітної плати інших доходів не має; позивач не працює; він самостійно сплачує кредит за квартиру, в якій наразі проживає позивач з дітьми, для себе вимушений орендувати житло, бо іншого нерухомого майна не має, рівно як і коштів на його придбання; щодо заявленого позивачем розміру аліментів, то такий вважає необґрунтованим (а.с.37-40).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття молодшою дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.109).
Висновок суду мотивовано обов`язком утримувати дитину до досягнення повноліття та матеріальним станом сторін. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2020 року і до досягнення повноліття старшою дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття молодшою дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.111-114).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у невмотивованості рішення, відсутності обґрунтування висновку щодо розміру аліментів у частці, рівній 1/2, не врахування його матеріального стану, грошових зобов`язань, витрат тощо. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує відповідністю висновків суду щодо стягнення аліментів у заявленій частці від заробітку (доходу) обставинам справи, нерегулярністю надання допомоги на утримання дітей, хворобою дітей, що потребує значних витрат, та унеможливлює її працевлаштування тощо (а.с.122-126).        
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в частині стягнення аліментів з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_7 ) зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року; відомості про розірвання шлюбу в справі відсутні, проте сторони посилаються на припинення шлюбних відносин у 2020 році.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4, 5).
Діти проживають за місцем постійного проживання матері в м. Одесі, батько дітей проживає в смт. Любашівка Одеської області.
ОСОБА_2 працює начальником відділення банку, отримує заробітну плату у розмірі 17000,00 -18000,00 гривен, докази інших доходів в справі відсутні.
ОСОБА_2 має кредитні зобов`язання перед АТ «Державний ощадний банк України» з червня 2020 року та перед АТ «Марфін Банк» (до зміни найменування АТ «Морський транспортний банк») з 30 липня 2008 року терміном погашення до 28 липня 2028 року.
ОСОБА_1 працювала в АТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» з 2011 по квітень 2018 року, з травня 2018 року по лютий 2019 року перебувала на обліку в центрі зайнятості, працювала в АТ «КБ «Акордбанк» з 2 листопада 2020 року по 18 грудня 2020 року, відомості про доходи відсутні.
Відомості про наявність у сторін інших осіб на утриманні в справі відсутні.
Відомості про наявність у сторін рухомого та нерухомого майно, крім квартири АДРЕСА_1 загальною площею 34,4 кв.м, набутої на ім`я ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого 24 вересня 2007 року договору купівлі-продажу, переданої в іпотеку для забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 30 липня 2008 року №01086/RO перед АТ «Марфін Банк», в справі відсутні. 
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).
ОСОБА_2 визнає свій обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Пред`явлення до суду позову про стягнення аліментів вказує на те, що сторони як батьки дитини не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, з якими проживають діти, отже, право вибору способу стягнення аліментів належить саме ОСОБА_1 , вимоги заявлено у присудженні аліментів у частці від доходу батька.
Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають присудженню у частці від доходу батька ОСОБА_2 .
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення аліментів у частці, рівній 1/2 від заробітку (доходу) відповідача, при цьому в справі відсутні відомості про доходи, належне на праві власності нерухоме та рухоме майно, грошові кошти тощо, що в сукупності привело б до висновку про те, що відповідач з огляду на наявні в нього кредитні зобов`язання та витрати спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що частка від заробітку (доходу) ОСОБА_2 при присудженні аліментів підлягає визначенню рівною 1/3 на утримання двох дітей до досягнення дочкою ОСОБА_5 повноліття, а потім рівною ј на утримання однієї дитини до досягнення дочкою ОСОБА_10 повноліття, так як не встановлено обставин для визначення частки у більшому розмірі. Поряд з цим, у будь-якому разі законодавчо гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) підлягає дотриманню.
Доводи ОСОБА_2 щодо надання допомоги на утримання дітей добровільно не впливають на право ОСОБА_1 вимагати присудження коштів на утримання дітей за рішенням суду. Участь в утриманні дітей за наявності можливості та бажання не обмежується лише присудженими до стягнення коштами. 
На доводи ОСОБА_1 щодо стану здоров`я дітей, який має бути врахований при визначенні розміру аліментів на їх утримання у частці, рівній Ѕ від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , суд зважає, але при цьому зазначає, що розмір аліментів на двох дітей у частці рівній 1/3 від заробітку (доходу) батька дітей, який має заробітну плату, що значно вища мінімальної заробітної плати, дозволить на рівні з матір`ю в силу рівності обов`язків батьків по утриманню дітей забезпечити гармонійний розвиток дітей. 

Крім того, статтею 185 СК України врегульовано участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в тому числі й хворобою дитини, тому за відсутності домовленості між батьками щодо лікування, зокрема, дочки ОСОБА_6 , питання щодо таких витрат може бути предметом розгляду в суді за вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину. 
       Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
       Судовий збір на відповідача ОСОБА_2 покладено правильно, так як ОСОБА_1 як позивач у справі про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
       Зміна розміру аліментів на утримання двох дітей з Ѕ на 1/3 частку від заробітку (доходу) батька, правильне зазначення імені молодшої дитини як ОСОБА_11 , а не ОСОБА_12 , є підставою для зміни рішення суду в частині вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року в частині стягнення аліментів - змінити.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого в селищі Любашівка Одеської області Україна, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженої в селищі Любашівка Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Одеса Україна, дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в м. Одеса Україна, аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року до повноліття дочки ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 грудня 2026 року до повноліття дочки ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року в частині стягнення судового збору - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді Л.Г.Ващенко
Г.Я.Колесніков