Ухвала
 
09 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 227/59/19
провадження № 61-13958св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське сортонасінницьке підприємство», 
третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року у складі судді Хоменко Д. Є. та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Агєєва О. В., Корчистої О. І., Мальованого Ю. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , починаючи з 14 травня 2012 року, було достеменно відомо про порушення своїх прав, а тому, передбачений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, про застосування якого просив представник відповідача, сплив 14 травня 2015 року. 
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року залишив рішення суду першої інстанції без змін.
 
Суд апеляційної інстанції погодився із рішення суду першої інстанції про пропущення ОСОБА_1 позовної давності, проте зазначив, що суд першої інстанції не зробив висновок по суті заявлених вимог. Установивши, що договір, укладений від імені орендодавця підписаний не ним, а іншою особою, суд апеляційної інстанції зазначив, що дана обставина безумовно підтверджує відсутність волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі, що в свою чергу дає підстави вважати позовні вимоги про визнання договору недійсним обґрунтованими.
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою, що вимоги стосовно позовної давності не поширюються на вимоги власника про захист права власності на підставі статті 391 ЦК України, оскільки таке правопорушення є триваючим, тому вважає, що строк давності не сплинув.
 
Крім того, суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц та від 19 серпня 2020 року у справі № 358/815/17.
 
У грудні 2020 року ТОВ «Добропільське сортонасінницьке підприємство» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу у якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувані рішення залишити без змін.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське сортонасінницьке підприємство», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (паю) сільськогосподарського призначення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
Є. В. Коротенко 
 
М. Є. Червинська