Справа № 442/704/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М. 
Провадження № 33/811/248/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

31 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Шнир Олега Богдановича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання та місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою об`єднано в одне провадження справи №442/704/21, провадження №3/442/330/2021 та №442/901/21, провадження №3/442/438/2021 з присвоєнням єдиного реєстраційного номера справи №442/704/21, провадження №3/442/330/2021.
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 гривень судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона будучи суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), яка провадить діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, за адресою: АДРЕСА_2 , 12 січня 2021 року близько 10 год 25 хв, приймала відвідувачів у магазині господарських товарів (непродовольчих), чим порушила пп. 4 п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, та 01 лютого 2021 року о 11 год 29 хв обслуговувала покупця, який був без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги пп.14 п. 2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2021 року, та закрити провадження у справі.
В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, дослідження судом першої інстанції доказів проведено неповно та необ`єктивно, в результаті чого неправильно встановлено обставини справи, докази на яких ґрунтується обвинувачення та якими суд мотивує прийняту постанову є неналежними та недостатніми.
Щодо недоведеності правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №258496 від 12.01.2021 ОСОБА_1 вказує, що їй ставиться у вину те, що 12.01.2021 будучи суб`єктом господарювання, яка провадить діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, приймала відвідувачів у магазині господарських товарів (непродовольчих), за адресою АДРЕСА_3 , чим порушила п.п.4 п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Вказує, що відповідно до п.п.4 п.3 вказаної постанови додатково до протиепідемічних заходів, передбачених п.2 цієї постанови, в період з 00 год 00 хв 8 січня 2021 року до 00 год 00 хв 25 січня 2021 року на території України забороняється: 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.
Вказує, що для наявності факту «приймання відвідувачів» має бути воля особи, яка має проявлятися в активних діях або бездіяльності. Якщо особа самовільно відкриває двері магазину та заходить без дозволу апелянта, і остання наказує покинути приміщення, оскільки магазин закритий, то в такому випадку, на думку ОСОБА_1 її дії не свідчать про приймання відвідувачів та в її діях немає вини.
Наголошує, що не вчиняла жодних дій щодо приймання відвідувачів, більше того, побачивши чоловіка, який зайшов в приміщення магазину, вона відмовила йому в обслуговуванні та попросила його вийти, оскільки магазин закритий на карантин.
Стверджує, що те, що ОСОБА_1 не приймала відвідувачів 12.01.2021 доводиться наступним: поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких вона надала пояснення, що 12.01.2021 прийшла в магазин, щоб поскладати товар та зробити порядок на складі та в магазині, поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких він зайшов в даний магазин за електродами, звернувся до продавця і за ним зайшли працівники поліції та продавець його не обслужила, бо прийшли працівники поліції та зробили зауваження чому магазин працює; відеозаписом, який проводили працівники поліції і про який вони зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення,але чомусь суду його не надали. Вказує, що такий відеозапис, доводить, що ОСОБА_2 самостійно відкрив двері магазину, на яких було розміщено напис «карантин, зачинено» і зайшовши в магазин, апелянт повідомила його, що магазин не працює та попросила вийти.
Щодо недоведеності вини за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №705417 від 01.02.2021 ОСОБА_1 вказує, що їй ставиться у вину те, що вона 01.02.2021 в АДРЕСА_3 , в магазині, я будучи ФОП, обслуговувала покупця, який був без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або респіраторами що закривають ні та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила п.п.14 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Вказує, що відповідно до п.п.14 п.2 вказаної постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 14) діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Вказує, що для наявності факту обслуговування покупця має бути встановлена воля особи, яка має проявлятися в активних діях по відношенню до покупця, однак апелянт не вчиняла жодних дій щодо обслуговування покупця без маски, що доводиться: поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких вона не зауважила, що покупець була без одягнутої маски; відеозаписом, який проводили працівники поліції, і який доданий до протоколу та досліджувався судом, зокрема на такому видно, що апелянт не обслуговувала покупця, а складає товар в коробці та її голова опущена до низу і вона дивиться в таку коробку, а 15 секунді відеозапису видно, що жінка, яка зайшла в магазин обернулась до працівників поліції з маскою на обличчі та що вона поправляє шнурки на такій масці. Вказує, що із наведеного відеозапису неможливо встановити чи така особа була в масці чи без неї, пояснень від даної особи працівники поліції не відібрали та її як свідка в протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначили.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, натомість захисник повідомив про те, що  ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги та вважає що апеляційний розгляд можуть проводити без її участі. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шнир О.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зіст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимогст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання судді апеляційного суду, цих вимог закону суддя місцевого суду при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ 258496 від 12.01.2021 (а.с.2) та серії АПР18 705417 від 01.02.2021 (а.с.23); поясненнями ОСОБА_2 , який 12 січня 2021 року перебував у магазині товарів, діяльність у сфері обслуговування громадян у якому проводила ОСОБА_1 (а.с.5); постановою ГАА № 907468 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн за перебування без засобів індивідуального захисту в приміщенні промислового магазину на АДРЕСА_2 12.01.2021 о 10.23 год (а.с.7); відеозаписом, розміщеним на DVD-диску, стверджується факт події, яка мала місце 01.02.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 обслуговувала покупця, яка була без одягнутих засобів індивідуального захисту (а.с.24).
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в порушенні особою правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
При цьому згідно з вимогами Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №258496 від 12 січня 2021 року вбачається, що  ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог підпункту 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №705417 від 01 лютого 2021 року вбачається, що  ОСОБА_1 вміняється порушення вимог підпункту 14 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236.
Згідно п.п. 4 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:  торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень;  торгівлі пальним;  провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом;  виконання робіт із збирання і заготівлі відходів.
Згідно п.п. 14 п. 2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:  не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра;  не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;  обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;  не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).
Наявні у справі протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ №258496 від 12 січня 2021 року та серії АПР18 №705417 від 01 лютого 2021 року відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, є належними та допустимими доказами, вказані протоколи про адміністративні правопорушення містить усі необхідні реквізити.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
З огляду на наведене, суддя апеляційного суду погоджується із висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Даний висновок суддя місцевого суду зробив на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, яким надана вірна оцінка.
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого  ОСОБА_1  правопорушення, її особу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, та в межах санкції ч.1 ст. 44-3 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк