П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9030/20	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника апелянта ГУ ДПС в Одеській області – Кисильова О.М.
представника позивача ТОВ «Одеський хлібозавод №4» - Сташенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод №4» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
16 вересня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод №4» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:
          - визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління ДПС в Одеській області  від 23.06.2020 року №1662985/43370789 про відмову в реєстрації податкової накладної №314 від 31.05.2020 року;
          - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №314 від 31.05.2020 року, днем її подання – 12.06.2020 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним на виконання договору поставки здійснено поставку продукції контрагенту, що оформлено податковою накладною, яка своєчасно подана на реєстрацію до ЄРПН. Втім, реєстрацію документу було зупинено з підстав відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На виконання пропозиції податкового органу подати пояснення та копії документів позивач засобами електронного сервісу M.E.DOC направив до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. Однак за результатами опрацювання податковим органом прийнято протиправне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків копій документів. При цьому, позивач зазначав, що  форма такого рішення передбачає те, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податків копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкресленими. Однак в порушення зазначених вимог оскаржуване рішення податкового органу містить лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення і підкреслення конкретних документів, які на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містять. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, в повному обсязі задоволений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4».
Так, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.06.2020 р. № 1662985/43370789 про відмову в реєстрації податкової накладної № 314 від 31.05.2020 р..
Також суд першої інстанції зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4» 314 від 31.05.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання Головним управлінням ДПС в Одеській області - 12.06.2020 р.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків саме на розгляд комісії необхідних документів (первинних документів, щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.).
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» та ТОВ «Ньюрден» укладений договір поставки № 21354 від 01.05.2020 р., на виконання якого позивач здійснив поставку, на умовах DDP із залученням перевізника ФОП ОСОБА_1 за договором перевезення № 05 від 01.05.2020 р., продукції власного виробництва, про що оформлена зведена податкова накладна № 314 від 31.05.2020 р. (т. 1 а.с 56-58), яка 12.06.2020 р. подана на реєстрацію до ЄРПН.
Відповідно до отриманої квитанції від 12.06.2020 р. (т. 1 а.с. 59), реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).
Зазначений критерій визначає відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Також в квитанції від 12.06.2020 року позивачу запропоновано надати пояснення та / або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.
Позивач засобами телекомунікаційного зв`язку направив повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено, до яких додав пояснення та копії документів (т. 1 а.с.  61-67), проте рішенням Комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації 23.06.2020 р прийнято рішення № 1662985/43370789 яким відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної (т. 1 а.с. 12-13).
Підставою для прийняття вказаних рішень зазначено ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарі (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операції з поставки продукції на адресу контрагента, кількісні та вартісні показники цієї операції і були достатніми для реєстрації ПН.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі Порядок №1246).
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 р. затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків в ЄРПН (надалі Порядок №520).
Відповідно до п. 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі наведений у пункті 5 Порядку № 520 та може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 6 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Згідно з п.11 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що матеріалами справи підтверджено, а доводами апеляційної скарги не спростовано, надання позивачем до контролюючого органу повідомлення з поясненнями та копіями документів на підтвердження реалізації товару, а саме: реєстри ТТН, копії ТТН, договір поставки хлібобулочних виробів, акти виконаних робіт, копії договорів на придбання та постачання сировини (борошна, молочних продуктів, наповнювачів , кондитерської глазурі, начинки, солоду, крохмалю, отримання послуг з переробки давальницького зерна та ін.) з первинним документами, копії договорів оренди майна та обладнання з первинним документами,  та ін. за податковою накладною, реєстрація якої була зупинена.
При цьому, у повідомленні (т. 1 а.с. 61) позивач пояснив, що ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» реалізувало на адресу контрагента ТОВ «Ньюрден» свою готову продукцію згідно договору поставки № 21354 від 01.05.2020 р., про що складена зведена ПН № 314 від 31.05.2020 р. Поставка товару здійснювалася на умовах DPP, у зв`язку із чим постачальником були укладені договори на перевезення з підприємцем.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності первинних документів стосовно постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, - апеляційний суд відхиляє такі доводи як помилкові та спростовані матеріалами справи. Також апеляційний суд зазначає, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містить чітко визначеного переліку не наданих документів, зокрема в графі не здійснено підкреслення документів, що не були надані  позивачем (т. 1 а.с.  12-13). Проте, матеріалами справи підтверджено, що позивач надав контролюючому органу документи щодо реалізації та перевезення продукції на виконання договору поставки.
Також, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН не зазначений перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації ПН щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.
Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію ПН прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості.
Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вищенаведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 р. у справі № 826/10649/17), від 28.10.2019 р. у справі  № 640/983/19.
При цьому апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не містять заперечень щодо висновків суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операції з поставки продукції на адресу контрагента, кількісні та вартісні показники цієї операції і були достатніми для реєстрації ПН.
Додатково апеляційний суд зазначає, що, а ні апеляційна скарга, а ні обґрунтування вимог апеляційної скарги, надані на усунення недоліків апеляційної скарги, не містять висновків податкового органу щодо неможливості здійснити реєстрацію зведеної податкової накладеної за результатами розгляду поданих позивачем пояснень та копій документів.
Таким чином,  апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції  щодо недоведеності Головним управлінням ДПС в Одеській області правомірності прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладеної.
Заявляючи в апеляційній скарзі вимогу про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні  позовних вимог, апелянт по суті апеляційної скарги та наданих, на усунення недоліків апеляційної скарги, обґрунтувань не наводить обставин за яких вважає таким, що суперечить вимогам норм матеріального права, обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання  зареєструвати податкову накладну.
Проте, апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
В даному випадку, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений із застосуванням належного способу захисту порушеного права.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №420/9030/20 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебування суддів - членів колегії у відпустці та на навчанні, повний текст судового рішення складений 01.03.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.