ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8795/20
Головуючий в 1 інстанції Корольчук Н.В.
Провадження № 33/819/51/21 
Категорія: ст.124 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М., 
       за участю захисника Головка О.В. в інтересах ОСОБА_1 ,
захисника Мельниченка М.С. в інтересах ОСОБА_2 ,
       учасника ДТП - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та захисника Мельниченка М.С. в інтересах ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо: 
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

       Цією постановою суду першої інстанції закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Як убачається з матеріалів справи, 28.05.2020 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, згідно з яким, він 28.05.2020 року о 15-30 годині на а/д Одеса-Мелітополь - Новоазовськ 227 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta н.з.  НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при здійсненні розвороту не з крайнього лівого положення на дорожній проїзній частині, не надав перевагу в русі т.з. Renault Logan н.з.  НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги  п. 2.3б, 10.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене  ст.124 КУПАП.
       В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та захисник Мельниченко М.С. в інтересах в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Вказує, що ОСОБА_3 23.11.2020 року апеляційну скаргу було подано кур`єрською доставкою, що підтверджено копіями додатків апеляційної скарги, а тому апеляційну скаргу подано в межах строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апелянти вказує про невідповідність постанови суду вимогам ст.ст. 245, 251 КУпАП. Зазначають, що обставини порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та додатками до нього. Стверджують, що показання ОСОБА_1 про те, що на дорозі, де сталось ДТП, можливості виконати розвороту немає, тому виникає необхідність одразу перестроюватись у ліву смугу, що він і зробив. Однак апелянти указують, що такі показання є технічно неспроможними та спростовуються показаннями ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що ОСОБА_1 виконував маневр перестроювання з правої смуги на ліву, що спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він одразу рухався по лівій смузі. Крім того, показання ОСОБА_1 спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого, зіткнення транспортних засобів відбулось в лівій смузі руху при здійсненні маневру автомобілем Volkswagen Jetta н.з. НОМЕР_1 . При цьому апелянти указують про те, що даний висновок автотехнічної експертизи є недопустимим доказом, оскільки в ньому відсутнє проведення дослідження технічного аналізу версії ОСОБА_2 щодо обставин ДТП. У висновку необґрунтовано те, як ОСОБА_2 , рухаючись в правій смузі свого напрямку, гарантовано мав технічну можливість безконтактного проїзду, якщо відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у цей час правою смугою рухався автомобіль, тобто права смуга була зайнята. Вказують про те, що обставини ДТП знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, а саме п.п.10.1, 10.3 ПДР.
Просять скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

       Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційні вимоги, наведені ними, просили їх задовольнити, позицію ОСОБА_1 та його захисника Головка О.В., які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов такого висновку.

       Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в матеріалах справи наявні відомості про те, що попередню апеляційну скаргу ОСОБА_2 було подано 23.11.2020 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП, оскільки цих доказів не було надано ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції, тому постановою Херсонського апеляційного суду від 23.12.2020 року його апеляційну скаргу було повернуто. З цих підстав захисник Мельниченко М.С. в інтересах ОСОБА_2 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, який не було пропущено. 
       Оскільки ОСОБА_2 не було пропущено строк на апеляційне оскарження, тому не має підстав для його поновлення. 
       
       Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. 
       Згідно із ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
       Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване судове рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, а саме пояснень водія ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, пояснень водія ОСОБА_2 , пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 426941, схеми місця ДТП до вказаного протоколу, дослідженого висновку автотехнічної експертизи №20-549 від 05.11.2020 року.

       Допитаний в судовому засіданні водій автомобіля Volkswagen Jetta н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 показав, що не порушував ПДР України. Пояснив, що їхав по а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ по лівій крайній смузі, рухався на невеликій швидкості, ввімкнув лівий сигнал повороту, почав розвертатися, в цей час виїхав інший автомобіль та сталось зіткнення. Після удару його автомобіль проїхав приблизно 1 м та зупинився. 

Водій автомобіля Renault Logan н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 показав, що їхав по а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. Біля Миколаївського мосту виїхав на ліву смугу руху для здійснення маневру обгону двох вантажівок та продовжив рух по цій полосі. Побачив автомобіль Volkswagen Jetta, який повільно рухався по правій полосі, коли до його автомобіля залишалась відстань приблизно 20 м автомобіль Volkswagen Jetta різко повернув вліво. Намагався уникнути зіткнення, але не вдалося.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він їхав в м. Каховку, бачив як автомобіль Volkswagen Jetta (водій ОСОБА_1 ) їхав на невеликій швидкості в лівій смузі руху.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в кінці травня знаходився від перехрестя, де відбулось зіткнення, на відстані 300-400 м. Перед ДТП розмовляв з ОСОБА_1 , після чого він поїхав, перестроївся в ліву смугу, потім почув удар та побачив ДТП. Вказав, що ОСОБА_1 їхав по лівій смузі руху, оскільки пам`ятає, що по правій смузі їхала ще одна машина, яка його обігнала.

Показання водія ОСОБА_1 щодо обставин ДТП узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про те, що вказаний учасник ДТП рухався у лівій смузі руху, якими спростовуються пояснення водія ОСОБА_2 про те, що автомобіль під керування ОСОБА_1 повільного рухався по правій смузі руху на відстані 20 м від його транспортного засобу, а потім різко повернув вліво. 

       Отже доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_2 та його захисника про те, що пояснення водія ОСОБА_1 є технічно неспроможні відносно того, у якій смузі руху він здійснював рух, а також про те, що свідок ОСОБА_4 вказав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 спочатку рухався в правій смузі, а потім для виконання маневру перестроївся в ліву смугу, не підтверджуються наведені вище доказами. 
       Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що по правій смузі їхала ще одна машина, яка обігнала ОСОБА_1 ..
       Тобто, свідок ОСОБА_4 підтвердив той факт, що в момент, коли ОСОБА_1 рухався на автомобілі по лівій смузі, по правій смузі його обігнала інша машина.
Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, обґрунтовано висновком автотехнічної експертизи №20-549 від 05.11.2020 року, відповідно до якого, в розглянутих умовах настання даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Renault Logan н.з. НОМЕР_2 – ОСОБА_2 , виконуючи вимоги пунктів 2.3б), 11.2, 12.1, 13.1 ПДР, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, тому з експертної точки зору, його фактичні дії, що не відповідають вимогам пунктів 2.3б), 11.2, 12.1, 13.1 ПДР, перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того вказано, що в розглянутих експертом умовах настання даної дорожньо-транспортної пригоди.
В водій автомобіля Volkswagen Jetta н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , виконуючи вимоги пункту 10.4 ПДР, не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, тому з експертної точки зору, його фактичні дії, що відповідали вимогам пункту 10.4 ПДР, не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
       Висновки цієї експертизи не є суперечливими та узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, якими спростовується версія водія ОСОБА_2 щодо порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а тому у суду першої інстанції не було підстав ставити під сумнів належність, допустимість наведених доказів.
        Твердження  ОСОБА_2  та його  захисника про те, щовисновок автотехнічної експертизи є недопустимим доказом через відсутність в ньому аналізу технічної версії події іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , слід визнати безпідставними, оскільки зі змісту висновку експертизи та додатків до нього випливає, що в ньому досліджено версії події обох учасників ДТП та як вони повинні були діяти в дорожньо-транспортній ситуації, що склалася. ( а.с.31-55) 
       Саме на підставі оцінки версії обох учасників ДТП, дослідження матеріалів справи, експерт дійшов висновку про те, що водій автомобіля Renault Logan н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , виконуючи вимоги пунктів 2.3б), 11.2, 12.1, 13.1 ПДР, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, тому з експертної точки зору, його фактичні дії, що не відповідали вимогам пунктів 2.3б), 11.2, 12.1, 13.1 ПДР, перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
       Крім того, в розглянутих експертом умовах настання даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Volkswagen Jetta н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , виконуючи вимоги пункту 10.4 ПДР, не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, тому з експертної точки зору, його фактичні дії, що відповідали вимогам пункту 10.4 ПДР, не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
       Отже жодних доказів того, що ДТП сталося з вини  ОСОБА_1 , в матеріалах справи немає.
       Перевіривши наявні в матеріалах справі докази та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та не приймає до уваги доводи апеляційних скарг  ОСОБА_2 та його захисника Мельниченка М.С. про те, що дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дослідивши усі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано закрив провадження у справі за ст.124 КУпАП щодо  ОСОБА_1  за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
        У зв`язку з чим, доводи апелянтів про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг, відсутні.
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційних скарг не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційні скарги ОСОБА_2 , захисника Мельниченка М.С. в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо  ОСОБА_1  за відсутністю складу адміністративного правопорушення – залишити без зміни.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма