ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/1708/20	Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/176/21 	Доповідач - Ходоровський М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Ходоровський М.В. 
суддів -  Бершадська Г. В., Костів О. З., 
секретаря - Панькевич Т.І. 
з участю - позивачки ОСОБА_1 , її представника
ОСОБА_2  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Зборівського районного суду від 10 листопада 2020 року (головуючий суддя Снігурський В.В., повний текст рішення складено 11 листопада 2020) у справі № 599/1708/20 за позовом ОСОБА_1 до Зборівської міської ради Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Зборівська державна нотаріальна контора Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно зокрема на: 
грошові вклади в Акціонерному товаристві Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в сумі 3400 USD з відповідними відсотками на картковому рахунку № НОМЕР_1 від 21.01.2019 року, в сумі 0,24 USD з відповідними відсотками на картковому рахунку НОМЕР_2 від 05.072013 року, в сумі 31,81 USD з відповідними відсотками на картковому рахунку № НОМЕР_3 від 15.01.2018 року, в сумі 2,24 USD з відповідними відсотками на картковому рахунку № НОМЕР_4 від 15.01.2018 року, в сумі 41,57 USD з відповідними відсотками на картковому рахунку № НОМЕР_5 від 16.11.2016 року, відкритих на ім`я померлого ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , 
грошові вклади в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на «рахунку «Бонус плюс» № НОМЕР_7 зараховані відсотки за вкладом «Депозит Плюс», відкритого на ім`я померлого ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Вона є двоюрідною сестрою спадкодавця у зв”язку з чим звернулася у Зборівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Зборівської державної нотаріальної контори Височан Ю.В. за № 344/02-31 від 12 серпня 2020 року їй - ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади через відсутність правовстановлюючих документів щодо родинних відносин, із спадкодавцем. а саме відсутність у неї свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_3 , який народився в м. Караганда, Республіки Казахстан.
Рішенням Зборівського районного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково. Встановлено факт того, що ОСОБА_3 — ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідним братом ОСОБА_1 — ІНФОРМАЦІЯ_4 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачкою право власності на спадкове майно ОСОБА_3 . Апеляційна скарга мотивована тим, що зі змісту позовних вимог видно, що позивачка бажала виключити усі майнові спори з приводу спадкового майна, оскільки в матеріалах спадкової справи є заповіт спадкодавця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , з якою був зареєстрований за однією адресою на момент смерті, а тому нею було обрано такий спосіб захисту. Як видно із матеріалів справи жоден із сторін не заперечив проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , що не перешкоджало суду першої інстанції розглянути усі позовні вимоги апелянта, сплачені судовим збором.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер в грудні 2019 року, він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Караганда, Республіка Казахстан, проживав за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі В.Плавуча Козівського району Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно довідки, яка видана відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_7 10 листопада 1949 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
Згідно свідоцтва про народження матері позивача, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі В.Плавуча Козівського району Тернопільської області, її батьками є: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . 
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та його батьками записано: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Факт того, що спадкодавець ОСОБА_3 є двоюрідним братом позивачки ОСОБА_1 ствердили також свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 брат позивачки. 
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідною сестрою ОСОБА_15 — ІНФОРМАЦІЯ_10 , а позивач ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою по лінії матері ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду в частині встановлення факту родинних відносин в апеляційному порядку не оскаржується а відтак не переглядається.
Відмовляючи у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно суд виходив з того, що в силу вимог глави 89 Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» оформлення права на спадщину, зокрема видача свідоцтва про право на спадщину належить до компетенції нотаріуса. Звернення в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно може мати місце лише в разі відмови нотаріусом у видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, - підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено лише у зв”язку з тим, що вона не надала документів, які доводять родинні зв`язки як спадкоємця зі спадкодавцем. За наявності встановленого факту родинних відносин, а саме, що вона є його двоюрідною сестрою по лінії матері, тобто в силу ст. 1265 ЦК України спадкоємцем п`ятої черги, вона може одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса після набрання рішенням суду законної сили.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Глава 89 Цивільного кодексу України визначає порядок оформлення права на спадщину. Зокрема, в силу ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
В силу ст. 34 Закону України «Про нотаріат» свідоцтва про право на спадщину видають нотаріуси в порядку передбаченому ст. ст. 66-69 вказаного Закону.
Вище зазначено, що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину законом позивачу обумовлена лише тим, що позивачка не надала документів, які доводять родинні зв`язки позивача як спадкоємця зі спадкодавцем.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями.
З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд правильно відмовив у задоволенні позову про визнання права на спадкове майно.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі не перешкоджало суду першої інстанції задовольнити позов і у частині визнання права власності на спадкове майно, який оплачений судовим збором, висновків суду першої інстанції не спростовують і не є такими, які б вказували на незаконність постановленого у справі рішення.
Оскільки місцевим судом повно та всебічно з”ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обгрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.
Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 

                                       ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Зборівського районного суду від 10 листопада 2020 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року. 
Головуючий 
Судді