КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
Справа № 33/824/218/2021 Категорія: ст. 471 МК України
Головуючий в суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Головуючий  в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.

ПОСТАНОВА         

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 лютого  2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Литвин В.В. та  представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І.
розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року щодо 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Донецьк, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого; закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 24.10.2017, орган що видав 1460,
за  ст. 471 МК України, -
 
                                                   ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року громадянина України  ОСОБА_2  визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст.471 Митного Кодексу України та застосовано штраф на користь держави в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Вилучені грошові кошти, згідно протоколу про порушення митних правил №0184/10000/20 від 04.02.2020 року, а саме-841 доларів США та 450 євро постановлено повернути ОСОБА_3 .
 
Як зазначено у постанові, 04.02.2020 року о 10 годині 00 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт" терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_4 , який прилетів до України з Ізраїлю, м. Тель- Авів, рейсом № LY 2651 літаком а/к «Ель Аль», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.
На підставі п.4 ст.336 та ст.342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 11000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 11903 доларів США та 450 євро, що знаходилися у гаманці, що лежав у кишені куртки, одягненої на пасажирі.
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.
Зі слів громадянина України ОСОБА_4 , вищевказана валюта належить йому особисто.
Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 9999 євро.
З виявленої суми, пасажиру було пропущено 11062 доларів США (еквівалент 9999 євро станом на 04.02.2020р.). За протоколом про порушення митних правил вилучено 841 доларів США та 450 євро.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.
Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_4 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст.366 Митного кодексу України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Враховуючи вищевикладене, в діях громадянина України ОСОБА_2 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ст.471 МК України, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних № 0184/10000/20.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник Київської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову в повному обсязі. Постановити нову постанову щодо громадянина ОСОБА_1 , якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 Митного кодексу України, застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень та конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил( грошових коштів). 
 
Вважає, що постанова суду першої інстанції є передчасною, незаконною,  винесеною без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.
 
В обґрунтування своїх вимог представник Київської митниці Держмитслужби зазначає, що під час судового засідання не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація валюти у сумі 841 доларів США  та 450 євро буде для громадянина ОСОБА_6 «надмірним індивідуальним тягарем». Співвідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти дають підстави вважати, що застосування положень санкції ст. 471 МК України щодо конфіскації валюти у сумі 841 доларів США  та 450 євро не порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої особи.
 
В обґрунтування своїх вимог представник Київської митниці Держмитслужби зазначає, що, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до ОСОБА_2 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.
 
Чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.
 
Посилання Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необґрунтованим, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішеннями Європейського Суду з прав людини не встановлено.
 
Натомість, у пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон України, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, що відповідає загальним інтересам суспільства.
 
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, та захисника ОСОБА_1 - адвоката Литвин В.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення, з наступних підстав.
 
Винуватість ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України ніким не оспорюється, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не переглядається. 
 
Доводи апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та постановлення  нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосування до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти грошові кошти у сумі 841 доларів США  та 450 євро є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. 
 
Як вбачається з п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Росії», зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.
 
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачено, що  кожна фізична  або  юридична  особа  має право мирно володіти своїм майном.  Ніхто не  може  бути  позбавлений  своєї  власності інакше  як  в  інтересах  суспільства  і  на умовах,  передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним  чином  не  обмежують  право держави  вводити в дію такі закони,  які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за  користуванням  майном  відповідно  до загальних  інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
 
Відповідно до ст. 471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
 
При доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення,яке передбачено ст. 471 МК України конфіскація безпосередніх предметів правопорушення,в даній справі - 841 доларів США  та 450 євро, є обов`язковою, так як ні Митним Кодексом України ні Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості накладання стягнення нижче нижчої межі передбаченої законом чи звільнення в іншому порядку від стягнення в виді конфіскації товарів.
 
В постанові суду першої інстанції не наведено належних та допустимих доказів, що накладення стягнення в виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення буде для ОСОБА_2 «надмірним тягарем» та не зазначено необхідних і достатніх мотивів для повернення йому безпосередніх предметів правопорушення - 841 доларів США  та 450 євро.
 
Як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, співвідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти дають підстави вважати, що застосування положень санкції ст. 471 МК України щодо конфіскації валюти у сумі 841 доларів США  та 450 євроне порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої особи.
 
Вказаний висновок суду є незаконним та не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки чинним КУпАП не передбачено можливості призначення стягнення нижче нижчої межі, передбаченої законом, чи звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.
 
За таких обставин апеляційна скарга є законною, обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - задовольнитичастково.
 
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ст. 471 МК України скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.
 
Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2   винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення - 841 долар США  та 450 євро.
 
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.  
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                   О.А. Маліновський