ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року	Львів	Справа № 300/1851/20 пров. № А/857/1769/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року (головуючий суддя: Остап`юка С.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, –

встановив:

ОСОБА_1 , 29.07.2020 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- скасувати наказ Управління державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) № 45-к від 30.06.2020 про звільнення ОСОБА_1 ; 
- поновити з 01.07.2020 ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль); 
- стягнути з Управління державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2020 року по дату прийняття судом рішення;
- стягнути з Управління державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Обґрунтовує позов тим, що позивач працював на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль». У зв`язку із скороченням чисельності працівників Управління Державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області, на підставі наказу Держрибагентства від 17.04.2020 № 124 «Про введення в дію структури Державного агентства рибного господарства України» та наказу Держрибагентства від 04.05.2020 № 147 «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України» позивача звільнено із займаної посади. На момент звільнення позивача з роботи вказані накази втратили чинність, оскільки, 23.06.2020 було затверджено Наказ Держрибагентства № 253 «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України» згідно якого, у відділ, в якому працював позивач, вводилась посада – заступника начальника відділу, про те із цим наказом позивача не було ознайомлено. Також, позивачу не запропоновано новостворену вакантну посаду, звільнення здійснено без повідомлення первинної профспілкової організації та за наявності у нього двох осіб на утриманні. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року  у задоволені позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, а саме: скасувати наказ № 45-к від 30.06.2020, поновити його на посаді, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Відповідач, 09.02.2020 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач, у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.01.2017 ОСОБА_1 призначений на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та склав присягу державного службовця.
Наказом Державного агентства рибного господарства України «Про введення в дію структури Державного агентства рибного господарства України» від 17.04.2020 за № 124 введено в дію з 22.04.2020 структуру Державного агентства рибного господарства України, погоджену в установленому порядку з Міністерством енергетики та захисту довкілля України в межах граничної чисельності в кількості 1669 штатних одиниць.
Наказом Державного агентства рибного господарства України «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України» за № 147 від 04.05.2020, введено в дію з 04.05.2020 штатний розпис на 2020 рік Державного агентства рибного господарства України. Вказаним штатним розписом штат Управління державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області зменшено на одну штатну одиницю, зокрема, скорочено посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль».
Управлінням державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль), 11.05.2020 видано наказ «Про скорочення чисельності штату та повідомлення про звільнення» за № 49, яким скорочено посаду державної служби головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль».
У зв`язку з перебуванням позивача у відпустці, листом відповідача за № 1-16-19/349-20 від 12.05.2020, у зв`язку з скороченням чисельності працівників Управління державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, на підставі наказів Держрибагентства від 17.04.2020 за № 124 «Про введення в дію структури Державного агентства рибного господарства України» та від 04.05.2020 за № 147 «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України», позивача попереджено про звільнення.
Наказом Державного агентства рибного господарства України «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України» за № 253 від 23.06.2020 введено в дію з 23.06.2020 штатний розпис на 2020 рік Державного агентства рибного господарства України. Цим штатним розписом штат відповідача зменшено на одну штатну одиницю – посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», та введено посада заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибний патруль». 
Листом відповідача за № 1-16-19-/546-20 від 30.06.2020 повідомлено позивача про відсутність рівнозначних посад державної служби у відділі охорони водних ресурсів «Рибоохоронний патруль» та запропоновано позивачу про призначення в порядку переведення на нижчу вакантну посаду державної служби провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль».
Наказом «Про звільнення ОСОБА_1 » за № 45-к від 30.06.2020, позивача звільнено із займаної посади головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та складено акт фіксації відмови позивача від підпису та ознайомлення про пропозицію призначення на вакантну посаду. 
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином та у визначений строк повідомив позивача про його наступне звільнення та  запропонував позивачу вакантну посаду державної служби, зокрема, провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» в Управлінні державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, від якої позивач відмовився, а тому звільнення позивача із займаної посади головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» є правомірним.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовані Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року із змінами та доповненнями (далі Закон № 889-VIIІ).
Підстави припинення державної служби передбачені статтею 83 Закону № 889-VIII, якою регламентовано, що державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що   Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» № 117-ІХ   (який набрав чинності 25 вересня 2019 року) у   Закон № 889-VIII було внесено ряд змін, зокрема, і щодо порядку припинення державної служби.
Так, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема,    скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
Частиною 3 статті 87 Закону № 889-VIII встановлено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі   пунктів 1   та   11   частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.
Державний службовець, якого звільнено на підставі   пункту 1   частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.
У разі звільнення з державної служби на підставі   пунктів 1   та   11   частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (ч. 4 ст. ст. 87 Закону № 889-VIII).
Відповідно до ч. 5 ст. ст. 87 Закону № 889-VIII, наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при скороченні чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу, державному службовцю може бути пропоновано будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності), а суб`єкта призначення або керівник державної служби є таким, що належно виконав вимоги щодо попередження державного службовця про наступне звільнення на підставі   пунктів 1   та   11   ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII, якщо таке повідомлення відбулося в письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Управлінням державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) 11.05.2020 видано наказ «Про скорочення чисельності штату та повідомлення про звільнення» за № 49, згідно якого скорочено посаду державної служби головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» (а. с. 59).
Листом за № 1-16-19/349-20 від 12.05.2020, позивача попереджено про звільнення, що підтверджується його підписом, у зв`язку з скороченням чисельності працівників Управління державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, на підставі наказів Держрибагентства від 17.04.2020 за № 124 «Про введення в дію структури Державного агентства рибного господарства України» та від 04.05.2020 за № 147 «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства рибного господарства України» (а. с. 58).
Крім цього, листом за № 1-16-19-/546-20 від 30.06.2020, позивача повідомлено про відсутність рівнозначних посад державної служби у відділі охорони водних ресурсів «Рибоохоронний патруль» та запропоновано йому призначення в порядку переведення на нижчу вакантну посаду - державної служби провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» (а. с. 51).
Однак, позивач від підпису про ознайомлення з пропозицією про призначення на вакантну посаду відмовився, що підтверджується актом фіксації відмови від 30.06.2020 (а. с. 55).
Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач належним чином та у визначений ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII строк повідомив позивача про його наступне звільнення. 
Крім цього, суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідачем запропоновано позивачу вакантну посаду державної служби провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» в Управлінні державного агентства рибного господарства у Івано-Франківській області, натомість від вказаної посади позивач відмовився, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач виявляв згоду на переведення на нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі.
Щодо покликання позивача, що на момент його звільнення йому не запропоновано новостворену посаду державної служби «Б» - заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки новостворена посада є вищою посадою ніж посада, яку займав позивач до звільнення  та у відповідача, у відповідності до ст. 87 № 889-VIII, відсутні правові підстави щодо обов`язку для здійснення такої пропозиції.
Щодо покликання скаржника на застосування до спірних правовідносин норм Кодексу Законів про працю, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки із набранням чинності з 25 вересня 2019   року Закону № 117-ІХ,   процедура припинення державної служби у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу, ліквідації державного органу зазнала значних змін і при вирішенні цього спору необхідно застосовувати ст. 87 Закону № 889-VIII, яка регулює підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання скаржника, що відповідач всупереч вимогам ст. 492 КЗпП, не повідомив первинну профспілкову організацію за 30 календарних днів про заходи щодо його звільнення, оскільки згідно ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII, не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.
Стосовно покликання позивача про втрату чинності, на момент його звільнення, наказів Держрибагентства від № 124 17.04.2020 та від 04.05.2020 № 147 та не ознайомлення його з цими наказами, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки доказів скасування цих наказів як суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції не подано, не здобуті такі і судом апеляційної інстанції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » за № 45-к від 30.06.2020 прийнятий на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а отже є правомірним.
Крім цього, у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції встановлено правомірність винесення оскаржуваного наказу за № 45-к від 30.06.2020, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на посаді, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, оскільки такі є похідними від правомірного винесеного наказу. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 300/1851/20 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 05.03.2021.