УХВАЛА

26 січня 2021 року  
Київ
справа №380/1770/20
адміністративне провадження №К/9901/35481/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача            Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також - скаржник, відповідач) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
20 січня 2021 року надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення ОСОБА_1 (далі також - позивач) відсоткового значення розміру пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення; зобов`язання відповідача здійснити з 01 липня 2015 року перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі скаржник вказує, що в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення статей 2, 51, 63 Закону № 2262-XII, Постанови № 103, а також порушив норми процесуального права, зокрема положення статті 122 КАС України.
Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 липня 2015 року у порядку і розмірах, визначених Постановою № 103, адже дія її норм не розповсюджується на правовідносини, які склалися при здійсненні обрахунку пенсії позивачу з 01 липня 2015 року на підставі оновленого пакету документів, зокрема з урахуванням інших складових грошового забезпечення. Крім того, скаржник наголошує, що позивач пропустив 6-місячний строк звернення з позовом до адміністративного суду, оскільки про порушення свого права він мав би дізнатися у липні 2015 року, а не (як він сам зазначив) 29 листопада 2019 року з листа відповідача. Це, зокрема, підтверджується тим, що 13 серпня 2018 року позивач вже звертався до суду з позовною заявою про визнання неправомірними дій відповідача щодо невключення в перерахунок пенсії згідно довідок про грошове забезпечення від 01 липня 2015 року та від 01 квітня 2018 року додаткових видів виплат, що носять регулярний характер; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу за особливі умови служби, надбавки за особливо важливі завдання, премії та матеріальної винагороди, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (справа № 1340/3728/18).
Крім того, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції помилково застосовано при вирішенні даної справи правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, адже предметом останньої була зміна відсоткового значення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, при здійсненні перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі Постанови № 103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704. Водночас предметом спору у справі № 380/1770/20 є зміна відсоткового значення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, при здійсненні перерахунку з 01 липня 2015 року на підставі оновленого пакету документів, наданих уповноваженим на це органом, з урахуванням додатково набутої вислуги років. Таким чином, справа № 380/1770/20 не підпадає під обставини зразкової справи № 240/5401/18, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права, зазначені в пунктах 36, 37 останньої.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, а також доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, враховуючи відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, з метою з`ясування правильності застосування судом статей 2, 51, 63 Закону № 2262-XII, Постанови № 103, а також факту порушення статті 122 КАС України.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.
2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 380/1770/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 12 лютого 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    Я.О. Берназюк

          В.М. Бевзенко

                                                                                                    Н.В. Коваленко