КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  370/3198/19                                                                            Головуючий у І-й інстанції -  Мазка Н.Б.
апеляційне провадження № 22-ц/824/625/2021                           Доповідач Заришняк Г.М.
.
ПОСТАНОВА 
                                                                ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня    2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів -  Мараєвої Н.Є.,  Рубан С.М.
при секретарі Панчошній К.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною Крилової Олени  Леонідівни, діючої в інтересах  Акціонерного товариства «ПриватБанк», на рішення  Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2020 року в справі за  позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
В жовтні   2019 року  позивач звернувся   до суду з позовом до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначав, що  12.09. 2011 року між КБ «Приватбанк» та відповідачем  було укладено кредитний  договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.
Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого   станом на 30 вересня  2019 року мав заборгованість за договором на загальну суму в розмірі 42 772 грн.22 коп., яка включала в себе:  914.31 гривень - заборгованість за кредитом;  39344.95 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина); - 2012.96 гривень - штраф (процентна складова).
Посилаючись на викладене, Банк  просив суд стягнути з відповідача на його користь 42 772  грн.22  боргу та 1921,00 грн. судового збору.
 Рішенням    Макарівського районного суду м. Києва від 17 липня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.09.2011 року у розмірі 914.31 грн., а також 41.06 грн.в рахунок відшкодування судових витрат.
 В іншій частині позову відмовлено.
 В апеляційній скарзі Крилова О.Л., діюча в інтересах АТ КБ «Приватбанк»,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права просить  рішення  суду  в частині відмови у стягненні суми  та постановити  нове рішення  про задоволення позовних вимог в цій частині  в повному обсязі.
В поданому відзиві  відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись  на його обґрунтованість.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача проти апеляційної скарги  заперечила,  вважаючи рішення суду  законним.
Інші учасники справи  в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.
            Розглянувши справу в межах доводів апеляційної  скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому  задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК Українивстановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно  ч. 1 ст.  1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
            Як вбачається з матеріалів  справи і це було встановлено судом, що    відповідно до укладеного договору 12.09.2011 року  між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
До кредитного договору банк додав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, довідку про обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши і надавши відповідачеві кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів, картку, яку останній отримав і використав кредитні кошти у власних цілях. 
З матеріалів справи також слідує, що Банком відповідачу 12.09.2011 року видавалась картка номер НОМЕР_1 , термін дії якої - 08.2015 року, доказом чого є відповідна довідка.
Звертаючись з даним позовом Банк, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту,  обґрунтовуючи вказані вимоги Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.
Відмовляючи в задоволенні позову  в частині стягнення процентів, пені та штрафів, суд першої інстанції виходив з того,  що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису   відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафів.
Колегія суддів  не може повністю погодитись  з таким висновком суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи слідує, що  відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розміру базової процентної ставки - 2,5% в місяць,  строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = (пеня1) = (базова відсоткова ставка за договором) /30 - нараховується за кожний день прострочки кредиту, (пеня 2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочи на суму понад 50 грн.; штраф при порушенні строків по будь-якому із платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с. 8). Дана обставина відповідачем не спростована. 
 Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом  на 30.09.2019 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість - 42772.22 гривень, з яких:  914.31 гривень - заборгованість за кредитом; 39344.95 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи:  500.00 гривень - штраф (фіксована частина);  2012.96 гривень - штраф (процентна складова). 
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафів.   
Однак, колегія суддів  не може погодись з сумою заборгованості по процентах за користування кредитом, що підлягає стягненню, виходячи з наступного.                                                                                                 З наданої  довідки  про умови кредитування,  підписаної відповідачем, слідує, що  процентна ставка погоджена сторонами  становить 30%, разом з тим з розрахунку заборгованості слідує, що Банком  змінювалась процентна ставка наступним чином: з 01 вересня 2014 року - 34,80%; з 01 квітня 2015 року - 43,20%. Доказів про те, що  відповідач був повідомлений про зміну  процентної ставки й такі умови були погоджені сторонами, матеріали справи не містять.                                                                                                                                                                       Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).
За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 
Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся  до суду з даним позовом 23 жовтня 2019 року, тому  підлягає стягненню заборгованість за процентами за період з 23 жовтня 2016 року  по 30 липня 2019 року з урахуванням строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, виходячи з процентної ставки 30% річних, що становить 706,38 грн.
Враховуючи наведене,  рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог  про стягнення заборгованості  по процентам  та штрафам  підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення  позову  в цій частині - стягнення з відповідача нам користь Банку заборгованості за  процентами за користування кредитом в сумі   706 грн. 70 коп., штрафу  в сумі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в сумі 2019 грн. 96 коп. (процентна складова).      
В іншій частині  рішення суду не оскажувалось.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1   на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 185 грн. 87 коп. судового збору.
            Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

            Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,  - задовольнити  частково.
Рішення Макарівського районного суду м. Києва від 17 липня 2020 року в частині  відмови у задоволенні позовних вимог  Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення  заборгованості по процентам і штрафних санкцій та судового збору  - скасувати та постановити в  цій частині  нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, б.50, код ЄДРПОУ 14360570, р/р № НОМЕР_3 , МФО 305299) заборгованість за  процентами за користування кредитом в сумі   706 грн. 70 коп., штраф  в сумі 500 грн. (фіксована частина), штраф в сумі 2019 грн. 96 коп. (процентна складова). 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»   судовий збір в сумі   185 грн.57 коп.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і  в касаційному порядку  оскарженню не підлягає.
 
Головуючий 
 
Судді: