УХВАЛА

31 березня 2021 року 
Київ
справа №826/6352/16
адміністративне провадження №К/9901/10681/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора  на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №826/6352/16 за позовом ОСОБА_1 до  Офісу Генерального прокурора   про      скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - ГП України), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: 
- визнати протиправними дії ГП України щодо звільнення з посади начальника відділу з питань доступу до публічної інформації ГП України, передбаченому Законом України «Про очищення влади»;
- зобов`язати Генерального прокурора України поновити на посаді керівника спеціального структурного підрозділу, що забезпечує доступ запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;
- стягнути з ГП України заробітну плату за час вимушеного: із 24 березня 2016 року по дату поновлення на посаді із урахуванням коефіцієнту підвищення посадових окладів працівників прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМ України) від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати працівників прокуратури» та отриманою заробітною платою у 2016 році;
- зобов`язати ГП України надати відомості до Міністерства юстиції України про виключення її прізвища та посади з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади»;
- стягнути з ГП України моральну шкоду в розмірі 50000 грн, спричинену незаконним звільненням та наданням інформації до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправним і скасовано наказ Генерального прокурора України від                  24 березня 2016 року №331-ц про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань доступу до публічної інформації ГП України;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань доступу до публічної інформації ГП України;
- стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 976641, 12 грн;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань доступу до публічної інформації ГП України та стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12952, 80 грн;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року (повний текст складено 22 лютого 2021 року):
- змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року в частині розміру стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу без обов`язкових відрахувань до бюджету, за період із 25 березня 2016 року по 03 листопада 2020 року, зазначивши суму стягнення у розмірі 1391561,01 грн;
- у решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року залишено без змін.   
24 березня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора  на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №826/6352/16.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 21 травня 2020 року (справа №800/235/17); Верховного Суду від 29 квітня 2020 року (справа №810/3246/16).
Суд відхиляє такі доводи скаржника, оскільки правовідносини у справах №800/235/17, №810/3246/16 не є подібними.
Предметом спору в справі №800/235/17 є визнання незаконним і скасування рішення Вищої ради правосуддя стосовно визнання порушення суддею вимог щодо несумісності та звільнення з посади.
Предметом спору в справі №810/3246/16 є зобов`язання Університету державної фіскальної служби України здійснити стосовно заступника начальника факультету з навчально-методичної та наукової роботи: перерахунок і виплату грошового забезпечення; нарахування і виплату матеріальної допомоги на оздоровлення; перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;  перерахунок і виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток в органах внутрішніх справ та податковій міліції.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 329, 332 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора  на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №826/6352/16 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                      О.Р. Радишевська