ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12471/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  18 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області  про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Березанської міської ради Київської області, в якому просила визнати протиправними дії Березанської міської ради Київської області щодо надання неправдивої інформації Службі у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області листом № 50 від 06 лютого 2017 року про вжиття необхідних мір відносно позивача щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків, стягнути з Березанської міської ради Київської області на користь позивача 2000000,00 грн. моральної шкоди.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що вона має право на звернення до суду з даним позовом, оскільки викладена у листі відповідача №50 від 06.02.2017 недостовірна інформація призвела до порушень прав позивача на материнство і моральних страждань.
Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавав. Будь-які його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що позивач не усунула недоліків позовної заяви, не вказала, які правовідносини виникли між нею та відповідачем безпосередньо, описані позивачкою обставини стосуються виключно цивільного спору позивачки з третьою особою і не містять відомостей щодо яких-небудь порушень, допущених відповідачем як суб`єктом владних повноважень по відношенню саме до позивачки.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 позовну заяву залишено без руху, з огляду на її невідповідність нормам процесуального законодавства, оскільки предмет позову складають внутрішньоуправлінські правовідносини між двома суб`єктами владних повноважень - Березанською міською радою і службою у справах дітей Баришівської РДА щодо надання відомостей, які не передбачають участь у них позивача, не передбачають виникнення прав та обов`язків позивача, при цьому позивач не вказує на яке-небудь порушене право, на яке направлений має бути судовий захист, що надавало б суду можливість застосувати норми статті 9 КАС України щодо виходу за межі позовних вимог для захисту права і не вказує на інші правовідносини, охоплені юрисдикцією адміністративного судочинства відповідно до статті 19 КАС України, та які передбачають участь позивачки та створення для неї прав та/чи обов`язків. Суд зазначив, що недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання позовної заяви з обґрунтуванням обставини, назвою порушеного права та вказівкою про те, якими управлінськими діями відповідачем було порушено право позивачки.
Вказана ухвала надіслана позивачу засобами електронного поштового зв`язку та отримано адресатом 07.12.2020 (а.с.13).
07.12.2020 до суду першої інстанції надійшло клопотання про усунення недоліків адміністративного позову, в якому позивачем зазначено, що викладена у листі Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області № 50 від 06 лютого 2017 року недостовірна інформація призвела до порушення прав позивача на материнство, оскільки породжує відповідні правові наслідки.
При цьому, рішенням Березанської міської ради від 09.10.2018 №578-56-VII «Про добровільне приєднання до територіальної громади міста обласного значення Березань» приєднано Недрянськоу сільську територіальну громаду с.Недра Баришівського району Київської області до Березанської міської територіальної громади м.Березань Київської області, внаслідок чого ОСОБА_1 визначила відповідачем Березанську міську раду Київської області.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Так, відповідно до п.4 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
В той же час, в позовній заяві зазначено, що лист Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області (правонаступником якої є Березанська міська рада Київської області)  №50 від 06 лютого 2017 року був підставою для висновку Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області про доцільність позбавлення позивача батьківських прав.
Таким чином, позивачем наведено обґрунтування позовних вимог, при цьому викладено обставини, що призвели до звернення до суду з позовом, та прохальна частина адміністративного позову містить зміст позовних вимог.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Частиною 2 ст.180 КАС України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; роз`яснює учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Таким чином, суд першої інстанції має достатньо процесуальних засобів, передбачених КАС України, для повного та всебічного з`ясування обставин справи, уточнення позовних вимог, визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, витребування доказів, з метою винесення законного і об`єктивного рішення по справі.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права  в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на судовий захист є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Крім того, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що описані позивачкою обставини стосуються виключно цивільного спору, при цьому, якщо даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і зазначена обставина встановлена судом до відкриття провадження у справі, застосуванню підлягають положення ч.1 ст.170 КАС України, за якою суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку щодо відсутності підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , отже, оскаржувану ухвалу Київського окружного адміністративного суду  від 09.12.2020 не можна визнати законною і обґрунтованою.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала Київського окружного адміністративного суду  від 09.12.2020  про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Текст постанови виготовлено 18 січня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна
Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова
                                                                                                    А.Ю.Кучма