ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 р.	Справа № 480/1552/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
представник позивача Бидюков Д.В.
представник відповідача Давиденко О.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 25.06.19 року по справі № 480/1552/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Національної поліції в Сумській області                 
          про визнання протиправним та часткове скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу відповідача від 15 березня 2019  року № 512 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про накладення на ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 03 квітня 2019 року №  127 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з 03 квітня 2019 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03 квітня 2019 року по день набрання рішенням суду законної сили.
Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 20 червня 2019 року у задоволенні зазначеного позову  відмовив.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції керувався тим, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини недотримання ОСОБА_1 приписів пунктів 1, 2, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги поліцейського щодо незаконних дій з грошовими коштами. Така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів. З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що накази відповідача 15 березня 2019 року № 512 у частині, що стосується ОСОБА_1 , та від 03 квітня 2019 року № 127 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019  року та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15 березня 2019 року № 512 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про накладення на ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Сумській області від 03 квітня 2019  року №  127 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції  старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП ГУНП в Сумській області з 03 квітня 2019 року. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП ГУНП в Сумській області з 04 квітня 2019 року. 
Стягнуто з ГУНП в Сумській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04 квітня по 04 листопада 2019  року в сумі 78329,21 грн, за виключенням обов`язкових відрахувань.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у висновку службового розслідування зазначено, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейського. Про несумлінність дій (бездіяльність) поліцейського свідчить невиконання службових обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Але, в чому саме полягало порушення позивачем службових обов`язків відповідачем не зазначено. Крім того, суд апеляційної інстанції вказав про те, що пояснення ОСОБА_1 надійшли до відповідача 19 березня 2019 року, що на сім днів пізніше ніж складено висновок за результатами службового розслідування. Зважаючи на те, що висновок за результатами службового розслідування був складений без отриманих від ОСОБА_1 пояснень, колегія суддів прийшла до висновку про наявність порушень відповідачем пункту 4 частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Суд апеляційної інстанцій відхилив як необґрунтовані посилання відповідача на те, що на день складення висновку службового розслідування дисциплінарна комісія мала пояснення ОСОБА_1 , які були отримані засобами електронного зв`язку, оскільки доказів отримання пояснень позивача в електронному вигляді на день складання висновку відповідачем не надано. Враховуючи зазначені порушення процедури проведення службового розслідування та непідтвердження фактів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019  року відповідач подав касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 14.12.2020 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області задоволено частково. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019  року - скасовано. Справу № 480/1552/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та часткове скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.
В своїй постанові суд касаційної інстанції вказав, що з постанови від 04 листопада 2019 року не вбачається, що суд апеляційної інстанції дослідив питання відповідності (правильності) законодавчих норм, на підставі яких до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, складу дисциплінарного проступку, визначеного відповідачем та лише за умови повного та всебічного дослідження наведених вище обставин справи можливо надати правильну юридичну оцінку наказам відповідача, які є предметом судового контролю у даній справі.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.03.2019 старшим інспектором з ОД-черговий УОАЗОР ГУНП в Сумській області майором поліції ОСОБА_2 подано рапорт начальнику ГУ НП в Сумській області про те, що о 20:15 до чергової частини ГУ НП надійшла інформація про внесення до ЄРДР відомостей за фактом можливих неправомірних дій поліцейських Сумського РВМ ГУ НП в Сумській області, проведення обшуків в службових приміщеннях та повідомлення про підозру окремим поліцейським вказаного районного відділу (т. 1 а.с. 18).
На підставі вказаного рапорту та у відповідності до абз. 1 ч. 2 розділу II наказу МВС України від 07.11.2018 № 893, за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Сумського РВП, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР під                           № 12018000000000531 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, наказом ГУ НП від 04.03.2019 № 264 призначено службове розслідування, у зв`язку із проведенням службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 (т. 1 а.с.19-21).
13.03.2019 затверджено висновок за результатами службового розслідування можливих порушень службової дисципліни допущених окремими поліцейськими Сумського РВП ГУ НП в Сумській області, що призвели до внесення відомостей 12.09.2018 відомостей до ЄРДР під               № 12018000000000531 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 365 КК України та вручення ряду поліцейських цього ж підрозділу повідомлень про підозру. В цьому висновку комісія зазначила, що порушення службової дисципліни виразилося у невжитті достатніх заходів направлених на своєчасне запобігання фактам порушення антикорупційного законодавства, систематичне неправомірне отримання від працівників секторів реагування патрульної поліції грошових коштів, перешкоджання проведенню службового розслідування, що призвело до порушень завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено ст. 64 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1, пунктів 1, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 2 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. До старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області було застосвано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби (т. 1 а.с. 54-69).
Під час проведення службового розслідування встановлено, що керівник сектора ОСОБА_1 , протиправно вимагав від підлеглих та інших працівників секторів реагування патрульної поліції Сумського РВП, передавати йому грошові кошти в сумі 100-150 грн. щомісяця нібито на потреби колективу (заправку картриджу принтера, закупівлю канцелярії інше). При цьому облік, зібраних грошових коштів не вівся, відслідкувати на які потреби ОСОБА_1 їх використовував в рамках наданих повноважень не надалося за можливе. У лютому поточного року ОСОБА_1 запропонував поліцейським секторів реагування патрульної поліції Сумського РВП в тому числі своїм підлеглим, добровільно передати йому гроші в сумі 1000 грн. з кожного, нібито на ремонт туалету в Сумському РВП, незважаючи на те, що ремонтні роботи були проведені за рахунок субвенції Сумської районної ради та були завершені наприкінці 2018 року. При цьому вказану суму ОСОБА_1 передали станом 04.03.2019 співробітники поліції СРПП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Із копій письмових пояснень поліцейських Сумського РВП Мелашенка Є.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , наданих ними в ході службового розслідування, підтверджується, що ОСОБА_1 як начальник сектору реагування патрульної поліції, збирав у підлеглого особового складу та інших працівників секторів реагування щомісяця грошові кошти у сумі 100-150 грн. нібито на потреби колективу. Відповідно до зазначених письмових пояснень, в лютому 2019 року ОСОБА_1 запропонував підлеглим кожному передати йому гроші в сумі по 1000 грн., нібито на ремонт туалету Сумському РВП, незважаючи на те, що ремонтні роботи були проведені за рахунок субвенції Сумської районної ради. Відповідно до копії письмових пояснень старших сержантів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_11 станом на 04.03.2019 вони передали ОСОБА_1 по 1000 грн. (т. 1 а.с. 29-36).
В судовому засіданні судом першої інстанції були допитані свідки працівники поліції: ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які  підтвердили свої письмові пояснення, надані під час службового розслідуванні і пояснили, що щомісячно в період отримання грошового забезпечення разом із запискою, в якій вказували своє прізвище і суму коштів (100, 150, 200 грн), гроші клали до шухляди робочого столу в кабінеті ОСОБА_1 в його відсутність, однак хто забирав ці кошти зі столу і на які цілі вони витрачались не знають, вважають, що за рахунок цих коштів придбавались канцелярські товари, здійснювались заправки картриджів.
Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що, крім коштів в 100 чи 200 грн щомісячно, в такий же спосіб в лютому 2019 року він передав ще 1000 грн на ремонт туалету, а саме на облаштування витяжки в туалеті.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона займає посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, позивач ОСОБА_1 після свого призначення сказав іншим начальникам секторів, що він є головнішим і всі питання матеріального забезпечення поліцейського відділку буде вирішувати саме він. Декілька разів свідок ОСОБА_12 зверталася до ОСОБА_1 з приводу необхідності придбання різних канцелярських речей, заправки картриджів і ОСОБА_1 давав їй готівкові кошти на це, після придбання необхідного свідок надавала позивачу квитанції на придбання. Яке походження цих готівкових коштів, що їй давав ОСОБА_1 вона не знала, ніколи про це його не питала.
Відповідно до протоколу засідання первинної профспілкової організації атестованих працівників Сумського РВП від 14 березня 2019 року № 12/2019, на засіданні прийнято рішення про погодження подання притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 71-73)
Наказом ГУНП в Сумській області від 15 березня 2019 року № 512 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» за порушення службової дисципліни, що виразилося у невжитті достатніх заходів направлених на своєчасне запобігання фактам порушення антикорупційного законодавства, систематичне неправомірне отримання від працівників секторів реагування патрульної поліції грошових коштів, перешкоджання проведенню службового розслідування, що призвело до порушення завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6, 11 частини третьої статті 1, пунктів 1, 6, 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 2 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції     № 3 Сумського РВП ГУНП в Сумській області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 74-78).
Наказом ГУНП в Сумській області від 03 квітня 2019 року № 127 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП ГУНП в Сумській області звільнено зі служби в поліції, з 03 квітня 2019 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) (т. 1 а.с. 79).
Вважаючи своє звільнення незаконним, а накази відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що обставини недодержання ОСОБА_1 приписів пунктів 1, 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" та Присяги поліцейського в судовому засіданні знайшли повне підтвердження щодо незаконних дій з грошовими коштами, а тому наказ відповідача № 512 від 15.03.2019 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП" в частині, що стосується ОСОБА_1 та наказ № 127 о/с "По особовому складу" від 03.04.2019 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Частина 1 статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року                         № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) передбачає, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Так, пункт 1, 2 статті 18 Закону № 580-VIII встановлює, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частини 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII передбачають, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частина 1 статті 64 Закону № 580-VIII передбачає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII встановлює, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пункт 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року №901- VIII встановлює, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" .
Стаття 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) передбачає, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.
Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни. Стаття 5 Дисциплінарного Статуту передбачає, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Стаття 7 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку. 
Пункт 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року       № 893 (далі - Порядок) передбачає, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
У п. 2 розділу ІІ Порядку зазначено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку. Пункт 1 розділу VII Порядку передбачає, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції і приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Як свідчать матеріали справи відповідно до наказу ГУНП в Сумській області від 04.03.2019 № 264 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» підставою для призначення службового розслідування була інформація, яка надійшла 04.03.2019 до ГУНП в Сумській області, про внесення відомостей до ЄРДР за №12018000000000531 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України за фактами вчинення організованою групою з числа працівників поліції протиправних дій, пов`язаних з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності на території Сумської області.
Також у наказі про призначення службового розслідування зазначено, що того ж дня в рамках КП №12018000000000531 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 368 КК України. 
Відповідно до матеріалів службового розслідування комісія не виявила в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, пов`язаного з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди, вчиненому у складі організованої групи, від суб`єктів підприємницької діяльності, оскільки кваліфікація таких дій може бути надана виключно у рамках досудового розслідування кримінального провадження.
Однак дисциплінарна комісія встановили вчинення позивачем інших дисциплінарних проступків, що послугували підставою для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.
Так, Дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування було встановлено факт систематичного збору коштів ОСОБА_1 з особового складу на підставі письмових пояснень поліцейських СРПП Сумського РВП, яким надана оцінка у висновку службового розслідування та копія яких знаходиться в матеріалах справи.
Так відповідно до письмових пояснень поліцейських Сумського РВП: старших сержантів поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , капітана поліції ОСОБА_6 , старших лейтенантів поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , лейтенанта поліції ОСОБА_10 , позивач, як начальник сектору реагування патрульної поліції, збирав у підлеглого особового складу та інших працівників секторів реагування щомісяця грошові кошти у сумі 100-150 грн. нібито на потреби колективу.
Відповідно до письмових пояснень вищеперелічених поліцейських сектору реагування в лютому 2019 року ОСОБА_1 запропонував підлеглому особовому складу передати йому гроші в сумі 1000,00 грн. з кожного, нібито на ремонт туалету в Сумському РВП, незважаючи на те, що ремонтні роботи були проведені за рахунок субвенції Сумської районної ради ще наприкінці 2018 року.
Відповідно до письмових пояснень старших сержантів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_11 станом на 04.03.2018 вони передали ОСОБА_1 по 1000,00 грн.
Жоден з поліцейських, які були допитані у судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції не спростували своїх письмових пояснень, які вони надали в рамках проведення службового розслідування.
Позицію позивача про недоведеність того факту, що з робочого столу саме ОСОБА_1 забирав кошти працівників, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки «алгоритм» збору коштів шляхом складання їх у шухляду стола працівниками жодним чином не спростовує того факту, що у своїх поясненнях поліцейські вказали саме на ОСОБА_1 , як на начальника СРПП, який здійснював збір цих коштів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про необгрунтованість пояснень позивача щодо недостатнього фінансування Сумського РВП для придбання канцелярських речей, заправляння комп`ютерних картриджів як підставу для збирання коштів з кожного співробітника поліції Сумського РВП, оскільки  жодних рішень колективу з цього приводу не існує, порядок збирання і використання цих коштів із кожного співробітника чинним законодавством не передбачений, навпаки - суперечить йому. Якщо будь-який співробітник поліції вирішить придбати на власні потреби і за власним розсудом якісь предмети - він має право це зробити відповідно до діючого законодавства, з послідуючим постановлянням на відповідний облік.
Суд також зазначає, що докази того, що ОСОБА_1 звертався до начальника Сумського РВП або до вищого керівництва з метою проінформувати про потребу у канцелярії працівників сектору, або про відмову йому у задоволенні такої заяви в матеріалах справи відсутні і позивачем не надані.
Крім того, в матеріалах справи наявний письмовий доказ, а саме лист Головного слідчого управління Національної поліції України від 17.10.2019 №27034дн/24/9/3-2019, який повністю спростовує позицію позивача про недоведеність збору коштів, який ОСОБА_1 здійснював з підлеглого особового складу, та підтверджує всі ті обставини порушення службової дисципліни позивачем, які були встановлені в рамках проведеного службового розслідування (т. 1 а.с. 235).
Посилання представника позивача на відсутність у комісії повноважень на проведення службового розслідування за іншими фактами ніж той, що вказаний у наказі про службове розслідування - факт вимагання та отримання неправомірної вигоди, суд вважає  безпідставними, оскільки за приписами ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного повного, об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
Колегія суддів також вважає необгрунтованими доводи скаржника про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності є передчасним, так як винуватість особи може підтверджуватися вироком суду, оскільки кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи. Оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної  (а не до кримінальної) відповідності, при цьому не з підстав кримінального правопорушення,  а через вчинення дій, які свідчать про вчинення дисциплінарного проступку, та є діями, які не сумісні з посадою працівника поліції.  
У своїй постанові від 25.04.2019 року у справі № 816/604/17 Верховний Суд вказав на те, що  в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися     Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що  обставини недодержання ОСОБА_1 приписів пунктів 1, 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" та Присяги поліцейського в судовому засіданні знайшли повне підтвердження щодо незаконних дій з грошовими коштами, а тому наказ відповідача № 512 від 15.03.2019 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП" в частині, що стосується ОСОБА_1 та  наказ № 127 о/с "По особовому складу" від 03.04.2019 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Оскільки позовні вимоги щодо поновлення на посаді раніше займаній посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про визнання його звільнення, то в їх задоволення також слідує відмовити.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі №480/1552/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі                     № 480/1552/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	Я.М. Макаренко    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  11.03.2021 року