ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1759/21 Справа № 204/5833/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого - судді Демченко Е.Л.
                суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

       У вересні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості. 
       Вказували, що 29 березня 2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 
       Посилаючись на те, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 березня 2008 року станом на 21 липня 2020 року у розмірі 13 571 грн.82 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в розмірі 1 654 грн. 07 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 11 926 грн.75 коп., а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 102 грн. 
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позовної заяви АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.
       В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачу видано картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 3 000 грн., анкетою-заявою встановлено відсоткову ставку за користування кредитними коштами в розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту; відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав суду відзиву на позов, доказів на спростування заборгованості по кредиту, не навів власного розрахунку, не заперечував, що був ознайомлений з умовами кредитування чи не отримував картку та не користувався кредитними коштами. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ  "ПриватБанк" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 березня 2008 року ОСОБА_1 підписав заяву, в якій виявив бажання оформити на своє ім`я кредит «швидка готівка» з бажаним кредитним лімітом у розмірі 3 000 грн. (а.с.11). 
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачу позивачем 29 березня 2008 року був встановлений кредитний ліміт, та доказів щодо розміру такого ліміту, стороною позивача суду не надано, як не надано і належних доказів подальшої зміни такого кредитного ліміту. 
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 29 березня 2008 року, підписану відповідачем про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено кредитний ліміт 3 000 грн., базову відсоткову ставку по кредиту 2% на місяць на залишок заборгованості (а.с.11 зворот).
       У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів, відповідно до умов вказаного кредитного договору, станом на 21 липня 2020 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 13 571 грн.82 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в розмірі 1 654 грн.07 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 11 926 грн.75 коп.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
       Частинами 1,3 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.         Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
       Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
       Зважаючи на вищенаведені положення законодавства та на те, що сторони погодили в анкеті-заяві розмір кредитного ліміту від 29 березня 2008 року з  ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 29 березня 2008 року у розмірі 1 654 грн. 07 коп., що є тілом кредиту.
       Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       З анкети-заяви від 29 березня 2008 року вбачається, що сторонами погоджено базову відсоткову ставку по кредиту 2% на місяць на залишок заборгованості, розрахунок позивача свідчить про те, що сума відсотків в розмірі 11 926 грн.75 коп. є відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, вимога про стягнення відсотків нарахованих на залишок поточної заборгованості позивачем не заявлялась.
       Зважаючи на те, що умовами анкети-заяви від 29 березня 2008 року не передбачено нарахування відсотків на прострочену заборгованість, колегія суддів вважає, що позивач не мав права нараховувати відсотки не передбачені умовами договору, підстави для їх стягнення відсутні.
       Таким чином, рішення місцевого суду не відповідає встановленим у справі обставинам та вищенаведеним нормам матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
       В порядку ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду апеляційної скарги, пропорційно задоволеним вимогам з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати в розмірі 636 грн. 90 коп. (254 грн.76 коп. за звернення з позовною заявою та 382 грн. 14 коп. за звернення з апеляційною скаргою).
       Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково. 

       Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 29 березня 2008 року, станом на 21 липня 2020 року у, розмірі 1 654 грн.07 коп., що є тілом кредиту. 

       В задоволенні інших вимог акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відмовити.

       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 14360570) судові витрати у розмірі 636 грн.90 коп.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 11 січня 2021 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                Макаров М.О.