П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2096/20	

Категорія: 109010000          Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 17.08.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними бездіяльності та дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі УДАБК ОМР), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про:
-          визнання бездіяльності УДАБК ОМР, яка полягає у зволіканні, щодо несвоєчасного скасування права ОСОБА_3 виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт подану 15 березня 2018 року та зареєстрованого в єдиному реєстрі 16 березня 2018 року під №ОД 061180750058 – протиправною та скасування реєстрації цього повідомлення, окрім внесення в повідомлення недостовірних відомостей, ще з підстав допущення під час будівництва об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 протипожежної відстані до сусідніх будинків, з підстав скасування будівельного паспорту від 15 червня 2017 року №01-07/150, та з підстав будівництва зазначеного об`єкту будівництва за межами земельної ділянки відведеними для будівництва;
-          визнання дій УДАБК ОМР щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту "Індивідуальний житловий будинок; АДРЕСА_1 " від 23 квітня 2018 року, яка була зареєстрована в реєстрі 23 квітня 2018 року під №ОД 141181131896 - протиправними та скасування реєстрації з інших підстав, а саме: у зв`язку з тим, що є підстави для повернення декларації замовнику будівництва та відсутні правових (підстав для її реєстрації в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацюання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАБК ОМР за участю третіх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, поданий 19 травня 2020 року за вх.№ЕП/7260/20 про визнання протиправними дій - повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно є незаконним.
В обґрунтування апеляційної скарги, представник апелянта – Вронський С.В. зазначає, що ним у встановлений законом строк та у повному обсязі було виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху від 18 травня 2020 року, та суд першої інстанції повинен був відкрити провадження у справі, але суд не врахував факт належного виконання ухвали та більш того, почав встановлювати інші недоліки позову, яких не має в ухвалі суду про залишення позову без руху від 18 травня 2020 року, а саме: відсутність заяви про поновлення процесуального строку з додатками та не зазначено позивачем на чий саме стороні будуть виступати треті особи (на стороні позивача, або відповідача).
Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції:
Ухвалою суду від 16 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оригінал позовної заяви з додатками до позову та копіями для сторін повернуто позивачу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі скасовано, справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків, а саме: надати оригінал позовної заяви з додатками з відповідною кількістю копій для сторін.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформлену заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску строку звернення та наданням відповідних доказів, підтверджуючих дані обставини, а також приведену у відповідність до ст. 49 КАС України позовну заяву із визначенням процесуального статусу осіб у справі у належній кількості для всіх учасників процесу та суду.
10 серпня 2020 року за вх.№ЕП/12169/20 від представника позивача надійшов лист, відповідно до якого представник зазначає, що виконав ухвалу суду від 18 травня 2020 року в повному обсязі та не надаватиме більше жодних доказів. При цьому, представник позивача відмовився усунути недоліки визначені в ухвалі суду від 25 травня 2020 року.
Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не усунув недоліки, які стали підставою залишення позовної заяви без руху.
Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Статтею 1 КАС України передбачено, що кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених ст.ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків, а саме: надати оригінал позовної заяви з додатками з відповідною кількістю копій для сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду про залишення позову без руху представник отримав 19 травня 2020 року. 
19 травня 2020 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, на електрону скриньку Одеського окружного адміністративного суду, він надіслав в електронному вигляді: позов, а також додатки до позову, які підписані електронним підписом. З урахуванням, зазначених обставин, судова колегія доходить висновку, що позивачем виконано вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року.
Судова колегія зазначає, що відповідно до положень ч.3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 171 цього Кодексу.
Разом з тим, судом першої інстанції не вирішено питання про відкриття провадження у справі.
Норми КАС України не передбачають можливості суду після усунення визначених ухвалою недоліків, виявляти нові недоліки позовної заяви, які не були вказані в ухвалі про залишення її без руху, та у зв`язку із цим повторно залишати позов без руху. 
Натомість, судом першої інстанції постановлено ухвалу від 25 травня 2020 року, якою продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформлену заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску строку звернення та наданням відповідних доказів, підтверджуючих дані обставини, а також приведену у відповідність до ст. 49 КАС України позовну заяву із визначенням процесуального статусу осіб у справі у належній кількості для всіх учасників процесу та суду.
Судова колегія зазначає, в ухвалі про продовження строку усунення недоліків позовної заяви, судом першої інстанції зазначено нові недоліки позовної заяви, що не передбачено нормами КАС України, є неприпустимим, та, відповідно, не відповідає принципу правової визначеності.
Невід`ємною складовою принципу верховенства права є саме принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики. Елементом правової визначеності є принцип єдності судової практики, який полягає у забезпеченні однакового правозастосування у судочинстві, що сприяє передбачуваності учасниками судового процесу в процесуальних питаннях, зокрема, щодо руху справи.
Таким чином, судова колегія наголошує, що принцип правової визначеності надає учаснику справи в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність процесуальних дій суду.
З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що в даній справі судом першої інстанції під час постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху повторно (з нових підстав) та оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви не дотримано принципу правової визначеності.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що ст. 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Отже, як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Судова колегія вважає, що повернення позову з підстав, що існували та були відомі суду під час його подання, та не були зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вперше, порушує права позивача на доступ до правосуддя. 
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року скасувати.
Справу №420/2096/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними бездіяльності та дій, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 січня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.