Справа № 459/2547/18                                Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І. 
Провадження № 22-ц/811/3507/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 3

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням, -

в с т а н о в и в:         

       17.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні підвальним приміщенням будинку АДРЕСА_1 шляхом надання їй доступу до цього приміщення для одноособового користування. 
       Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням відмовлено.
               Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, вона є співвласником квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає з 1977 року. Жителі даного будинку, за спільною домовленістю всіх власників квартир, з 1977 року розподілили між собою площу підсобного приміщення, яке знаходиться під житловим будинком та облаштували собі, для кожного хто виявив бажання, окремі підвали. Зазначає, що 18.08.2017 року відповідач придбав у даному будинку квартиру АДРЕСА_3 та в червні 2018 року безпідставно обмежив їй доступ до приміщення підвалу, яким вона користувалась десять років, замінивши замок на дверях та зайнявши дане підвальне приміщення. Вважає, що такими діями відповідач порушив її права, а тому вона як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування своїм майном. Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов необгрунтованого висновку про відмову у задоволенні пред`явленого нею позову.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
       Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
       Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
       Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
       Встановлено, що позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 77,7 кв.м, що складається із коридора, ванни, туалету, кухні, трьох кладовок, балкону та чотирьох жилих кімнат. 
       Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 51,4 кв.м, складається із коридору, ванни, туалету, кухні, двох кладових, балкону та двох житлових кімнат.
       Доказів того, що спірний підвал належить до квартири АДРЕСА_2 , співвласником якої є позивач, матеріали справи не містять.
       Відтак, на думку колегії суддів, позивач не довела належними доказами того, що неправомірними діями відповідача порушується її право власності на спірне приміщення. 
       Крім того, договір купівлі-продажу нею спірного приміщення у попередньої власниці квартири, до якої належало приміщення підвалу, на що вона покликається в обгрунтування позовних вимог, належним чином не оформлений, а підтвердження укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна свідоцькими показаннями чинним законодавством не передбачено.
       Доводи апеляційної скарги правильний висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. 
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 25 березня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П. 

Судді:        Ванівський О.М.

                                                                               Мельничук О. Я.