ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1777/21 Справа № 755/12006/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року застосовано до АТ КБ «Приватбанк» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
       Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» в дохід державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 3842 грн.
       Не погодившись з вказаною ухвалою, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що не виконуючи вчасно без поважних причин ухвалу суду про витребування доказів, Банк не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, допустило невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасників судового засідання (п. 1) ч. 1 ст. 148 ЦПК України); неподання витребуваних доказів без поважних причин (п. 3) ч. 1 ст. 148 ЦПК України).
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
       Статтею 143 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
       Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
       За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
       1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
       2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
       3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;
       4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;
       5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
       З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2020 року витребувано від АТ КБ «Приватбанк»: кредитний договір № K2H0RK01112390 від 04 березня 2004 року зі всіма змінами та доповненнями до нього; письмові заявки ОСОБА_1 щодо отримання кредитних коштів відповідно до кредитного договору; меморіальні ордера, платіжні доручення, квитанції, тощо, які підтверджують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором, в тому числі і погашення заборгованості за зазначеним договором; підтвердження про отримання ОСОБА_1 в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надавалася перед укладанням кредитного договору; претензії, вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором; банківські виписки по рахунках обліку/сплати кредитую, процентів, комісій або комісійної винагороди за обслуговування кредиту, пені, штрафів та договірних санкцій, тощо за весь період; розрахунки заборгованості за кредитним договором (в тому числі процентів, пені, штрафних та договірних санкцій) з розшифровкою помісячно, з посиланнями на відповідні норми чинного законодавства, положень кредитного договору; банківські виписки по договору № SAMDN50OTC002720492 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 (в тому числі: по картці для виплат за № НОМЕР_2 та по картковому рахунку № НОМЕР_3 для погашення дебіторської заборгованості) в частині обліку/сплати кредиту, процентів, комісії або комісійної винагороди за обслуговування кредиту, пені, штрафів та договірних санкцій, тощо за весь період.
       Копію зазначеної ухвали було направлено на адресу банку, та отримано представниками банку, що знаходиться у місті Дніпрі, згідно із поштовим повідомленням 16 березня 2020 року.

       Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року було доручено Соборному відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вилучення у Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) вищеперелічених документів.
       26.05.2020 року копію зазначеної ухвали було направлено на адресу банку та отримано представниками банку, що знаходиться у місті Дніпрі, згідно із поштовим повідомленням 04 червня 2020 року.
       24 .06.2020 року АТ КБ «Приватбанк» подав до суду відзив на позовну заяву.
       13.10.2020 року АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву про виконання ухвали суду від 03 березня 2020 року та 21.05.2020 року та надав копію кредитного договору № K2H0RK01112390 від 04 березня 2004 року, анкету-заяву про надання кредиту б/н від 04.03.2004 року.
       Постанова про накладення на управління штрафу судом була винесена з підстав, передбачених п. 1) та 3) ч. 1 ст. 148 ЦПК України, а саме: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.
       Частинами 7, 8 статті 84 ЦПК України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
       У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом
       Тобто, судом може бути застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу, з підстав визначених п. 3) ч. 1 ст. 148 ЦПК України, лише в разі неповідомлення суду про неможливість надати докази, або неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними.
       Враховуючи зазначене та враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» копію ухвали суду від 03 березня 2020 року отримано представниками банку 16 березня 2020 року та копію ухвали суду 21 травня 2020 року було отримано представниками банку 04 червня 2020 року, однак протягом п`яти днів з дня вручення ухвали АТ КБ «Приватбанк» не було повідомлено суд про неможливості подати доказ, який витребовує суд, або про неможливость подати такий доказ у встановлені строки із зазначенням причин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно правомірно застосував відносно акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заходи процесуального примусу у виді штрафу.
       Лише після винесення ухвали про притягнення банку до процесуальної відповідальності, АТ КБ «Приватбанк» 13.10.2020 року направив суду копію кредитного договору № K2H0RK01112390 від 04 березня 2004 року, анкету-заяву про надання кредиту б/н від 04.03.2004 року.
       Враховуючи на тривале не виконання банком вимоги суду першої інстанції про необхідність надати докази, які мались в його розпорядженні, не повідомлення про причини неможливості подати такий доказ у встановлені строки, суд першої інстанції правомірно застосував до АТ КБ «Приватбанк» заходи процесуального примусу, які за своїм змістом є дисциплінуючими та направленими на недопустимість зловживання процесуальними правами.
       Апеляційна скарга не спростовує вказані висновки суду першої інстанції та не містить посилання на обставини, які б свідчили по порушення місцевим судом норм процесуального права.
       Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду вищої інстанції Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточна і оскарженню не підлягає.
       За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду як постановленої з дотриманням норм процесуального права.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» – залишити без задоволення.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року– залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
       Судді: