Єдиний унікальний номер 219/8758/20
Номер провадження 33/804/60/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року        м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді   Шигірта Ф.С.,
за участю:
секретаря судового засідання    Дуліної А.В.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 ,
захисника       Константинова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, командира взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-10 ч.2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн.),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 19.09.2020 року близько 07-00 години на території розміщення базового табору 1 механізованого батальйону військової частини (Донецька область, поблизу н.п. Зайцеве), заступник командира 1 механізованого батальйону з озброєння старший лейтенант ОСОБА_2 , у присутності прапорщика ОСОБА_3 та прапорщика ОСОБА_4 , віддав усний наказ старшому сержанту ОСОБА_1 , щоб той сідав у військовий транспортний засіб з метою поїздки до військової комендатури м. Бахмут для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 ч.3 КУпАП. Проте, сержант ОСОБА_1 до військового транспортного засобу не сів та не виконав законної вимоги офіцера старшого лейтенанта ОСОБА_5 , тим самим відмовився від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, відповідальність за що передбачена ст.172-10 ч.2  КУпАП.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі через істотні порушення вимог процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що суд першої інстанції незаконно стягнув з нього на користь держави судовий збір та позбавив його права брати участь в судовому розгляді справи, внаслідок чого у нього не було можливості подавати докази, заявити клопотання про допит свідків.
Крім того, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначає, що постанову суду першої інстанції від 08.12.2020 року отримав лише 28.12.2020 року. Через новорічні свята він не мав можливості звернутися за кваліфікованою юридичною допомогою. Також він звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із запитом про надходження листа з Артемівського міськрайонного суду Донецької області, відповідь на який отримав лише 15.01.2021 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
            Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, а текст постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав 28.12.2020 року. Крім того, відповідь на запит до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області він отримав лише 15.01.2021 року.
Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови від 08 грудня 2020 року підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що суд незаконно стягнув з нього судовий збір на користь держави є необґрунтованими. В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».
Разом з тим, відповідно до п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності не відноситься до вказаної категорії справ і в даному випадку ОСОБА_1 не звільняється від обов`язку щодо сплати судового збору.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на участь в судовому засіданні, вони знайшли своє підтвердження. З додатків до апеляційної скарги видно, що ОСОБА_1 24.11.2020 року об 11:27 год. направив на офіційну електронну адресу Артемівського міськрайонного суду Донецької області заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (а.с.72,73). Як вбачається з відповіді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області на запит ОСОБА_1 від 05.01.2021 року, на офіційну електронну адресу суду лист від Артемівського міськрайонного суду Донецької області про проведення відеоконференції не надходив (а.с.71). 
На запит суду апеляційної інстанції голова Артемівського міськрайонного суду Донецької області повідомив, що заява ОСОБА_1 про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції 08.12.2020 року дійсно надходила на електронну адресу суду 24.11.2020 року. Проте, суд першої інстанції проігнорував клопотання ОСОБА_1 , не вирішив його та не надав йому можливості брати участь в судовому засіданні.
Таким чином, розглянувши адміністративну справу без участі ОСОБА_1 , не забезпечивши йому можливість участі в судовому засіданні, не вирішивши клопотання про забезпечення відеоконференції, суд першої інстанції порушив його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, тому таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує судове рішення в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому апеляційний суд вважає, що його винуватість доведена.
Разом з тим, відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
З огляду на те, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 19 вересня 2020 року, апеляційний суд позбавлений можливості накласти адміністративне стягнення через сплив строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.172-10 ч.2 КУпАП скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-10 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: