ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 р.	Справа № 440/483/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання - Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року (суддя  Головко А.Б.; м. Суми; повний текст рішення складено 15.05.2020) по справі № 440/483/20
за позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1     
до  Управління Держпраці у Полтавській області                             
про визнання протиправними та скасування постанови та припису,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними та скасування припису про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019 року та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС від 15.01.2020 року.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю припису Управління Держпраці у Полтавській області про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019 року та постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС від 15.01.2020 року, оскільки відповідачем допущено порушення вимог законодавства, що регламентує порядок проведення перевірки та накладення стягнення, а також відсутністю належних доказів допуску до роботи громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення трудових договорів з позивачем.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014;  код ЄДРПОУ 39777136) про визнання протиправними та скасування постанови та припису - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано припис Управління Держпраці у Полтавській області про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019 року та постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС від 15.01.2020 року.
Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014;  код ЄДРПОУ 39777136) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4596,50 грн. (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто шість гривень п`ятдесят копійок). 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у відповідача були наявні підстави для проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у діяльності ФОП ОСОБА_1 , оскільки звернення громадянина ОСОБА_5 містило всі необхідні реквізити необхідні для його розгляду та надання відповідної відповіді заявнику, в тому числі прізвище, ім`я заявника, адресу для надсилання відповіді, підпис, підстави вважати це звернення анонімним та залишити його без розгляду були відсутні. Під час виходу на місце здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 було встановлено осіб, допущених до виконання робіт без укладання трудового договору. За результатами інспекційного відвідування був складений акт N ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019, який позивачем отриманий та підписаний без заперечень та припис про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019. За результатами розгляду справи 15.01.2020 винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ 5859/183/АВ/П/ТД-ФС на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 375570.00 гри. на підставі абзацу другого частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, яка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення 21.12.2019. З цих підстав Управління не вбачає підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 та визнання протиправними і скасування припису та постанови.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав. 
Судом встановлено, що 03.12.2019 року до Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист громадянина ОСОБА_5 від 03.12.2019 року, в якому останній повідомив, що у АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 відкрив шиномонтаж, у нього працює чотири чоловіки, але оформлений офіційно лише один. Також зазначав, що поруч знаходиться кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де здійснює діяльність його дружина ОСОБА_6 , у неї теж працюють неоформлені люди. У зв`язку з цим, заявник просив вжити всіх необхідних заходів для того, щоб люди були офіційно працевлаштовані /а.с. 56/.   
04.12.2019 року Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято наказ № 264П "Про проведення заходів державного контролю", згідно з яким прийнято рішення провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю: 1.8 Заступнику начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Г. Гриценку, заступнику начальника відділу з питань гігієни та експертизи умов праці Л. Рогізній у діяльності ФОП ОСОБА_1 . Підстава: звернення гр. ОСОБА_7 від 03.12.2019 року № 16-К1748/11 /а.с.55/. 
05.12.2019 року заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Г. Гриценком, заступником начальника відділу з питань гігієни та експертизи умов праці Л. Рогізною на підставі наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 04.12.2019 року №264П та направлення на проведення заходу державного контролю від 05.12.2019 року №2252 /а.с. 57/, проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , адреса здійснення діяльності - АДРЕСА_2 (шиномонтаж), за результатами якого складено акт інспекційного відвідування №ПЛ5859/1836/АВ від 05.12.2019 /а.с. 62-70/, у якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, ПКМУ №413.
05.12.2019 року Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ5859/1836/АВ/П /а.с. 73/.
15.01.2020 року Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на позивача штраф у розмірі 375570,00 грн. /а.с. 75,76/.
Не погодившись з приписом Управління Держпраці у Полтавській області про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019 року та постановою Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС від 15.01.2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було незаконно ініційовано та здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивача на підставі анонімного звернення фізичної особи, яка не є особою, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, правовим наслідком чого, з врахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України, яка закріплює матеріально-правові основи діяльності суб`єкта владних повноважень, є те, що такий незаконний захід контролю не може породжувати виникнення законних підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.          
За приписами частини четвертої статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі Порядок № 823).
Відповідно до п. 1 Порядку № 823 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон). Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог частин четвертої і п`ятої статті 2 Закону.
Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Підстави для проведення інспекційного відвідування визначені пунктом 5 Порядку №823, зокрема:
1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) за рішенням суду;
5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;
6) за інформацією:
Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;
- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.
З аналізу п.п. 3 п. 5 Порядку № 823 випливає, що інспекційне відвідування за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань неоформлених трудових відносин може бути ініційовано виключно у зв`язку з наявністю за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Матеріали справи  свідчать, що підставою для прийняття начальником Управління Держпраці у Полтавській області наказу від 04.12.2019 № 264П щодо проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 стала інформація, зазначена у зверненні гр. ОСОБА_7 від 03.12.2019 № 16-К1748/11 (а.с. 55), в якому останній повідомив, що у АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 відкрив шиномонтаж, у нього працює чотири чоловіки, але оформлений офіційно лише один. (а.с. 56)
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що зміст звернення громадянина ОСОБА_5 виключає можливість віднесення його до підпунктів 1, 2 пункту 5 Порядку № 823 (звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю чи звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин). Разом з тим, колегія суддів вважає, що інформація, зазначена у зверненні гр. ОСОБА_7 від 03.12.2019 № 16-К1748/11 може слугувати підставою для прийняття керівником Управління рішення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань неоформлених трудових відносин відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 823.
З приводу висновку суду першої інстанції про те, що звернення ОСОБА_5 , на яке здійснено посилання в наказі № 264П від 04.12.2019 року, є анонімним, і не може бути підставою для проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно абзацу 7 статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:… об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв (абзац 6 статті 3 Закону №877-V); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.
На підставі частини 7 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про звернення громадян", письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.
Звернення громадян мають бути оформлені відповідно до вимог статті 5 Закону. У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина та викладається суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковано або написано від руки розбірливо і чітко, підписано особою (групою осіб) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або інформацію про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Письмові звернення без зазначення місця проживання, не підписані автором (авторами), а також такі, зі змісту яких неможливо встановити авторство, визнаються анонімними (п.5 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах № 1139 від 16.11.2016 року).
Анонімні звернення розгляду не підлягають (крім анонімних повідомлень про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції"). Анонімні звернення після реєстрації доводяться до відома керівників структурних підрозділів відповідно до їх функціональних повноважень. Оригінал або копія анонімного звернення разом із другим примірником роз`яснення підшиваються до справи (п.16 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах № 1139 від 16.11.2016 року).
Відтак, при аналізі інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, керівник Управління Держпраці зобов`язаний дотриматись приписів абзацу 6 статті 3 Закону № 877-V.
Такий обов`язок вимагає від керівника відфільтровувати анонімні та явно безпідставні заяви про порушення законодавства про працю, що, в свою чергу, є правовим засобом захисту суб`єктів господарювання на етапі прийняття керівником рішення від свавілля державних органів щодо проведення перевірок на підставі наклепів або анонімних заяв конкурентів, фактично це є нічим іншим, як конвенційним принципом "згідно із законом".
Колегія суддів зазначає, що у зверненні гр. ОСОБА_5 зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання заявника, викладено суть порушеного питання, а також звернення містить дату та підпис заявника, тобто звернення гр. ОСОБА_5 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян" та Порядку № 1139, а отже відсутні підстави вважати зазначене звернення анонімним.
Посилання позивача на те, що за вказаною у повідомленні адресою зазначена особа не проживає, не свідчить про анонімність повідомлення. При цьому, вищенаведені положення чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства не встановлюють обов`язку органу державного контролю здійснювати перевірку місця реєстрації та/або фактичного проживання осіб, які звертаються до Управління з відповідними зверненнями.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було незаконно ініційовано та здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивача на підставі анонімного звернення фізичної особи.
Згідно п. 16 та п. 17 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (п. 18 Порядку № 823).
Згідно п. 20 та п. 21 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (п. 24 Порядку № 823).
Згідно п. 25 Порядку № 823 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
Матеріали справи свідчать, що за результатами інспекційного відвідування був складений акт інспекційного відвідування № ПЛ5859/1836/АВ від 05.12.2019 /а.с. 62-70/, у якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, ПКМУ № 413.
У акті зазначено, що  05.12.2019 під час виходу на місце здійснення діяльності  фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (" АДРЕСА_3 на місці знаходились ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував роботи на шиномонтажі по перевірці підкачці автомобільних коліс. В своєму поясненні ОСОБА_3 зазначив, що він проходить стажування другий день на шиномонтажі з 04.12.2019. Трудовий договір в письмовому вигляді не укладав та кошти за стажування не отримував. Пояснення написано 05.12.2019 року о 10:18 год. ОСОБА_3 власноручно, що засвідчено його підписом.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 виконував роботи на шиномонтажі по розбортовці та забортовці коліс на шиномонтажному обладнанні. В своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 зазначив, що наразі він знаходиться на випробувальному терміні на посаді шиномонтажника з 25.11.2019 р. Трудовий договір в письмовому вигляді не укладали та кошти за випробувальний термін він ще не отримував. Пояснення написано 05.12.2019 року о 10:21 год. Чух ОСОБА_8 власноручно, що засвідчено його підписом.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснював розрахунок за виконані роботи на шиномонтажі (отримував грошові кошти), та оформлював документально (видавав квитанції). В своєму письмовому поясненні ОСОБА_4 зазначив, що 05.12.2019 р. він підміняв ФОП ОСОБА_1 на шиномонтажі на період його відсутності та що іноді підміняє його за потребою.  Пояснення написано 05.12.2019 о 10:40 год. ОСОБА_4 , що засвідчено його підписом.
ФОП ОСОБА_1 в наданому поясненні 05.12.2019 о 10:32 год. підтвердив факти знаходження на робочих місцях ОСОБА_2 протягом 2 днів, ОСОБА_3 протягом 10 днів, ОСОБА_4 , який підміняє та виконує функції на період його відсутності, як начальника шиномонтажу. 
Примірник зазначеного акту отриманий позивачем та підписаний останнім без заперечень, про що ФОП ОСОБА_1 зазначив власноручно біля свого підпису /а.с. 69/
05.12.2019 року Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ5859/1836/АВ/П /а.с. 73/, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у трок до 20.12.2019 забезпечити дотримання вимог статей ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ст. 21 КЗпП України, постанови КМУ № 413 щодо укладення трудового договору та подачі повідомлення до ДФС про прийняття працівника до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.  
10.12.2019 на адресу Управління від ФОП ОСОБА_1 надійшла заява в якій останній заперечував проти виявлених в ході інспекційного відвідування порушень та зазначив про наявність цивільно-правових угод укладених ОСОБА_2 з 25.11.2019 по 05.12.29019, ОСОБА_3 з 03.12.2019 по 06.12.2019, ОСОБА_4 з 04.12.2019 по 06.12.2019. Також повідомив, що 06.12.2019 до податкового органу були подані відповідні заяви на працевлаштування. 
15.01.2020 року Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на позивача штраф у розмірі 375570,00 грн.
За приписами ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.
Згідно з ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
За приписами ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що фактичний допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладання трудового договору підтверджується долученими до матеріалів справи поясненнями цих осіб, а також поясненнями позивача, наданими під час інспекційного відвідування (а.с. 58-61). При цьому, колегія суддів враховує, що зазначена обставина не заперечувалася позивачем під час проведення інспекційного відвідування, Акт від 05.12.2019 підписаний останнім без зауважень. 
З приводу наданих позивачем до матеріалів справи цивільно-правових угод від 25.11.2019, 03.12.2019 та 04.12.2019 укладених з вищезазначеними особами (а.с. 24, 25, 26), колегія суддів зазначає, що такі документи не були надані в ході інспекційного відвідування та їх наявність суперечить поясненням, наданим під час його проведення ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що ставить під сумнів наявність цих документів на момент проведення контрольного заходу, адже суб`єкт контролю зобов`язаний подати всі наявні на документи, пов`язані з предметом контролю. 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основною ознакою, яка відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами. Крім того, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання стороною правочину визначеного обсягу робіт.
Варто зазначити, що за умовами укладених цивільно-правових договорів між позивачем (Замовник) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Виконавці), Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи: "Виконує ремонт та складання автомобіля. Розбирає, дефектує деталі, ремонтує складні агрегати, замінює їх при технічному обслуговуванні та ремонті. Перевіряє гальмові та ходові властивості авто." За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду 500 грн., виплата якої здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання Акта приймання виконаних послуг. 
Дослідивши зміст вищезазначених цивільно-правових договорів, колегія суддів зазначає, що у них не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не вказана одиниця виміру, ціна за одиницю, тобто не визначено конкретного обсягу роботи під час укладання договорів.
Також за умовами укладених договорів вартість послуг (робіт) визначена наперед у загальній сумі вартістю 500 грн. Однак оплата за послуги здійснюється після підписання акту виконаних робіт, що підписаний сторонами.
Отже, аналіз змісту наданих документів свідчить, що предметом вказаних договорів є сам процес праці, а не її кінцевий результат, тобто передбачено виконання певних трудових функцій відповідно до визначеного виду виконуваної роботи. Також вказаними договорами передбачено здійснення Замовником координації процесу виконання робіт, яка полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості, що вказує на наявність трудових відносини між позивачем та вищевказаними особами.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведені вище обставини, які встановлені судом апеляційної інстанції і підтверджуються відповідними доказами, та норми законодавства, колегія суддів вважає доведеним факт порушення позивачем вимог ст. 21, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме допущення до роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення у встановленому законом порядку трудового договору.
Приписами ст. 265 КЗпП України встановлена відповідальність за порушення законодавства про працю.
Так, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
У відповідності до ч.1 ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".
Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень.
Таким чином, виходячи з наведених норм матеріального права, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування припису Управління Держпраці у Полтавській області про усунення виявлених порушень № ПЛ5859/1836/АВ/П від 05.12.2019 року та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ5859/1836/АВ/П/ТД-ФС від 15.01.2020 року та дійшла висновку, що у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 належить відмовити.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року по справі № 440/483/20 скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  02.02.2021 року