Ухвала
29 січня 2021 року
м. Київ
справа № 317/182/19
провадження № 61-231ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу Інституту олійних культур Національної академії агарних наук України на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13 січня 
2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України від 14 грудня 2018 року 
№ 03-05/102к в частині звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору імунітету та захисту рослин відділу селекції. Поновлено 
ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору імунітету та захисту рослин відділу селекції Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України. Стягнуто з Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 83 546,97 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту її звільнення по день ухвалення даного рішення. Стягнуто з Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 
2 000,00 грн моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору імунітету та захисту рослин відділу селекції Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України та 
в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежів за один місяць.
30 грудня 2020 року Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року (надійшла до суду 05 січня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити 
у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І.,    Коломієць Г. В. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України та Верховного Суду. Крім того, суди належним чином не дослідили зібрані 
у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Інституту олійних культур Національної академії агарних наук України на рішення Запорізького районного суду Запорізької області 
від 13 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 25 листопада 2020 року.
Витребувати із Запорізького районного суду Запорізької області вищевказану цивільну справу (№ 317/182/19).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 лютого 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць