ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Провадження: №33/821/67/21	Суддя у першій інстанції -  Рябуха Ю.В. 	
Справа: №712/11578/20  Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Филя Олександра Миколайовича на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2020 року, якою 

                                                               ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
                                                               проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі  600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., 

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 14.11.2020 року о 23 год. 18 хв. по вул. Дахнівська, 32, в м.Черкаси, керував автомобілем Ваз-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій у встановленому законом порядку, в присутності лікаря нарколога відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, висновок № 919, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Филь О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2020 року, а справу закрити. Одночасно, захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з поважних причин. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат Филь О.М. зазначив, що 11.12.2020 року ОСОБА_1 не було вручено копію рішення суду першої інстанції. Копію оскаржуваної постанови адвокат згідно розписки отримав 24.12.2020 року. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд при розгляді справи припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував норму ч.1 ст.130 КУпАП і незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Захисник вказав, що з 01 липня 2020 року скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то провадження у справах про притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП підлягають закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП. Разом з цим, загальним правилом встановлено, що те, що не заборонено законом - дозволено.
Відтак, зазначає адвокат, у зв`язку з такими внесеними змінами до законодавства, з 01 липня 2020 року українським законодавством дозволено керування транспортними засоби в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
Крім того, адвокат зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так з матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції 14.11.2020 року після зупинки автотранспорту ОСОБА_1 , останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, натомість його було одразу доставлено до медичного закладу, де йому було пояснено те, що аналіз буде проводитися декілька годин, таким чином протокол про адміністративне правопорушення містить не правдиві відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, оскільки такої відмови на місці зупинки не було. Суд першої інстанції всупереч вимог ст.252 КУпАП не дослідив вищезазначені обставини.
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Филь О.М. не з?явилися, про час та розгляд справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду по справі не надходило, що відповідно до ст.268 КУпАП є підставою для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката Филя О.М.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Филя О.М. не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови представник ОСОБА_1 -адвокат Филь О.М. отримав згідно розписки 24.12.2020 року (а.с.14), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими. 
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №204687 від 14.11.2020 року (а.с.1); 
- даними рапорту інспектора поліції поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП Ситник Т.В. від 14.11.2020 року (а.с.4);
- даними висновку №919 від 14.11.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3).
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим. Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Доводи апелянта – адвоката Филя О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 викладені ним в апеляційній скарзі про те, що з 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року не беру до уваги з наступних підстав. 
Так, Закон України № 2617-VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.
Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №720-IX), яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».
Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №204687 інспектором поліції був складений 14.11.2020 року.
Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Виходячи із цих положень, до осіб, які після 03 липня 2020 року вчинили правопорушення у вигляді керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду застосував редакцію ч.1 ст.130 КУпАП, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч.1,2 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини.
Посилання адвоката Филя О.М. в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є не обгрунтованими та безпідставними, оскільки наявний в матеріалах справи висновок №919 від 14.11.2020 року КНП «ЧОНД ЧОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого лікар нарколог ОСОБА_2 засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Так, згідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику ОСОБА_1 – адвокату Филю Олександру Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Филя Олександра Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко