ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/351/21 Справа № 204/8650/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого доцентом ДДУВС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою судді ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 20 листопада 2020 року о 12 год. 50 хв. у м. Дніпрі, на перехресті вул. Шмідта та вул. Старокозацька, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-217130, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем BMW i3, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. При цьому водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Наголошує, що автомобіль під його керуванням в момент зіткнення з автомобілем “БМВ” стояв нерухомим, праве переднє колесо знаходилось на трамвайній колії у напрямку пр-ту Пушкіна, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , та спростовує посилання суду на те, автомобіль під його керуванням був зупинений на коліях в напрямку проспекту Д. Яворницького. Безпідставними ОСОБА_1 вважає посилання суду як на доказ його винуватості на пояснення свідка ОСОБА_4 .. Також, указується в апеляційні скарзі на те, що водій ОСОБА_2 рухався по трамвайним коліям, що є невідповідністю вимогам Правил дорожнього руху України. Апелянт вважає, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Зазначає про необхідність призначення у даній справі автотехнічної експертизи. Крім того, вказує, що суд порушив строки розгляду справи, визначені КУпАП. Також указується на те, що суд залишив поза увагою клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки його складено з порушення 24-годинного строку.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, повторив доводи, викладені в ній, просив її задовольнити. 
Заслухав пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 010953 від 09 грудня 2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення;
- рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 20 листопада 2020 року;
- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 27 листопада 2020 року, який вказав, що керував автомобілем зі сторони пр-ту Пушкіна в сторону пр-ту Д. Яворницького по трамвайним коліям попутного напрямку, в районі перехрестя вул. Шмідта та вул. Старокозацька побачив автомобіль “ВАЗ” НОМЕР_1 , затиснув звуковий сигнал, щоб водій ТЗ звернув увагу на те, що він рухався по головній дорозі і відчув невеликий удар в задню праву частину автомобіля;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , від 30 листопада 2020 року, який вказав, що став свідком як з вул. Старокозацької виїжджав автомобіль “ВАЗ” темно-сірого кольору на вул. Шмідта, був затор та автівки, що рухалися по вул. Шмідта почали пропускати та він почав виїжджати на перехрестя на зустрічну смугу трамваю, і починав відновлювати рух, та здійснив зіткнення з автомобілем “БМВ” чорного кольору, який рухався по трамвайним коліям зустрічного напрямку руху, після чого автомобіль “ВАЗ” відкотився назад на метр задля пропустити потік траспортних засобів;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка вказала, що була в якості пасажира в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 , рухались по вул. Старокозацькій, який перед перехрестям з вул. Шмідта зупинився, по головній дорозі рухалися автомобілі, які зупинилися, ОСОБА_1 відновив рух доїхавши до середини проїзної частини, де сталося зіткнення з іншими автомобілем, який рухався по зустрічній смузі руху, в момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходився без руху;
- відеозаписом, який міститься на технічному носії, після зіткнення транспортних засобів;
Матеріалами справи встановлено, що у свідка ОСОБА_4 відсутні підстави давати неправдиві пояснення відносно обставин ДТП, крім того його показання узгоджуються та перебувають у взаємозв`язку з іншими фактичними даними, наявними в матеріалах справи. 
Що стосується схеми ДТП, то з урахуванням встановлених обставин, зокрема місця зіткнення, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, який не взяв до уваги дану схему, оскільки її було складено після залишення місця зіткнення транспортними засобами, тому вона не відображала усіх об`єктивних даних.
Доводи про необхідність призначення експертизи у даній справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
У справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових автотехнічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. 
Разом із тим, призначення таких експертиз не є обов`язковим. У деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.
У цій справі місцевий суд обґрунтував свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 на підставі сукупності інших допустимих і належних доказів, які були наведені вище і які дозволили суду першої інстанції встановити обставини ДТП відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».         
Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції.
Твердження апеляційної скарги про порушення судом строку, визначеного ст. 277 КУпАП, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення складено пізніше ніж 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, в конкретному випадку не потягло за собою порушення процесуального права, оскільки було зумовлено необхідність збирання органом поліції фактичних даних у справі. 
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При апеляційному перегляді оскаржуваної постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно і аргументовано дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову районного суду – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення. 
Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя          О.М. Кононенко