ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року	Львів	Справа № 300/453/21 пров. № А/857/4967/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Іщук Л.П., Сеника Р.П., 
з участю секретаря судових засідань                                Лутчин А.М.,                                                             
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства “Водотеплосервіс” Калуської міської ради на ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за його позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя(і) у І інстанції                                                            Скільський І.І., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Івано-Франківськ, 
дата складення повного тексту рішення                               16 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

11 лютого 2021 року Комунальне підприємство “Водотеплосервіс” Калуської міської ради (далі – КП “Водотеплосервіс”) звернулося до суду із позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 300/453/21 у відкритті провадження за такою позовною заявою відмовлено. 
У апеляційній скарзі позивач КП “Водотеплосервіс” просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що така ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити ухвалу судді першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати оскаржувану ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Як слідує з матеріалів справи, спірні правовідносини пов`язані із накладенням відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України арешту на кошти КП “Водотеплосервіс” Калуської міської ради у зведеному виконавчому провадженні на виконання наказів Господарського суду Івано-Франківської області та намаганням позивача зобов`язати відповідача зняти такий арешт, накладений постановою від 28 січня 2021 року у ЗВП № 43220679.
Відмовляючи у відкритті провадження, суддя виходив із того, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення ухвалені за правилами однієї юрисдикції.
Постанова про арешт коштів боржника від 28 січня 2021 року ЗВП № 43220679 винесена державним виконавцем щодо примусового виконання наказів Господарського суду Івано-Франківської області № 696 від 15 липня 2016 року; № 383 від 17 квітня 2015 року, № 453 від 23 квітня 2012 року, № 532 від 29 квітня 2014 року, № 313 від 20 лютого 2014 року, № 1417 від 05 серпня 2011 року, № 909/459/18 від 27 вересня 2018 року та № 909/319/17 від 27 червня 2017 року, тобто на виконання судових рішень, ухвалених судом за правилами однієї господарської юрисдикцій. Тому справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення суддею суду першої інстанції даного процесуального питання оскаржуваною ухвалою та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Як встановлено пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
При цьому, частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Як слідує з позовної заяви, позивач просить визнати протиправною відмову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку КП “Водотеплосервіс”, та зобов`язати відповідача зняти накладений постановою від 28 січня 2021 року ЗВП № 43220679 арешт з рахунку КП “Водотеплосервіс”.
До позовної заяви долучена постанова про арешт коштів боржника від 28 січня 2021 року ЗВП № 43220679, винесена державним виконавцем щодо примусового виконання наказів Господарського суду Івано-Франківської області № 696 від 15 липня 2016 року, № 383 від 17 квітня 2015 року, № 453 від 23 квітня 2012 року, № 532 від 29 квітня 2014 року, № 313 від 20 лютого 2014 року, № 1417 від 05 серпня 2011 року, № 909/459/18 від 27 вересня 2018 року та № 909/319/17 від 27 червня 2017 року.
При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у адміністративній справі за позовною заявою КП “Водотеплосервіс” суддя суду першої інстанції в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слушно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 660/612/16-ц. 
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки такий підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи КП “Водотеплосервіс” про порушення суддею у оскаржуваній ухвалі норм матеріального та процесуального права та необхідність її скасування.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, вирішуючи зазначене процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Комунального підприємства “Водотеплосервіс” Калуської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 300/453/21 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Постанова у повному обсязі складена 01 квітня 2021 року.