ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року	                        Львів	Справа № 380/428/20 пров. № А/857/14944/20 	
 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 

головуючого судді:                   Курильця А.Р.,
суддів:                                      Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                    Михальської М.Р.,
представника позивача             Величка О.М.,
представника відповідача        Волошин О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області   про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя в 1-й інстанції – Братичак У.В.,
час ухвалення рішення – 16.10.2020 року, 15:09 год.,
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 26.10.2020 року,

                                                 в с т а н о в и в:

          ФОП ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року в частині відмови у визнанні протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 26.09.2019 №0001071307, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 235283,05 гривень, від 26.09.2019 року та №0001111307, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору на суму 19606,93 гривень скасовано та прийнято постанову, якою позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Львівській області  від 26.09.2019 №0001071307, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 235283,05 гривень та від 26.09.2019 року №0001111307, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору на суму 19606,93 гривень. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
02.02.2021 року у Восьмому апеляційному адміністративному суді зареєстрована заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн., про що винести додаткове рішення. 
У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просить задовольнити її в повному обсязі.
Представник відповідача проти заяви заперечила, зазначивши, що заявлена сума судових витрат є необгрунтованою, неспівмірною зі складністю справи, просить відмовити в задоволенні такої.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для винесення додаткового судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до положень п. 1 ч. 3  ст. 132 КАС України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1-3  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4  ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до закінчення судових дебатів, а саме в апеляційній скарзі заявлено клопотання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог КАС України.
Згідно зі ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «Вест Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги від 26.12.2019 року, згідно положень розд. 3 якого за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеною додатком №1 до цього договору. 
Згідно додатку №1 до договору від 26.12.2019 про надання правової допомоги, вартість наданих послуг по представництву та захисту інтересів позивача у суді першої інстанції становить:
підготовка позовної заяви, додатків до позовної заяви, підготовка відповіді на відзив – 10000 грн.;
участь в засіданнях у справі (не більше 4-х засідань) та підготовка заяв і клопотань необхідних для розгляду справи в суді – 5000 грн. 
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг, позивачу були надані всі послуги, передбачені в додатку до договору в належній якості. Вартість наданих послуг становить 15000 грн.
На підтвердження оплати вказаних послуг, суду надано рахунок № 12-02/20 від 12.02.2020 року та копію платіжного доручення №3 від 13.02.2020 року, що підтверджують сплату 15000 грн. 
Згідно додатку №2 до договору від 26.12.2019 про надання правової допомоги, вартість наданих послуг по представництву та захисту інтересів позивача у суді апеляційної інстанції становить:
підготовка апеляційної скарги – 2000 грн.;
участь в засіданнях у справі (не більше 2-х засідань) – 1000 грн.;
підготовка та подання клопотань, письмових пояснень та інших процесуальних документів – 1000 грн. 
Згідно акту виконаних робіт та звіту про виконану роботу, позивачу були надані всі послуги, передбачені в додатку до договору в належній якості. Вартість наданих послуг становить 5000 грн.
На підтвердження оплати вказаних послуг, суду надано рахунок № 04-01/21 від 04.01.2021 року на оплату та згідно заключної виписки за період з 04.01.2021 року по 04.01.2021 року  на рахунок адвокатського об`єднання поступили кошти в сумі 5000 грн. 
Судом встановлено, що адвокатом було виконано весь переліку наданої правничої допомоги в рамках адміністративної справи в судах першої та апеляційної інстанції, що міститься в актах виконаних робіт, які надано до суду. 
З вимог ст. 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
 Ст. 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.
З наданих суду документів вбачається, що позивач сплатив представнику всю обумовлену суму винагороди, що є підтвердженням понесених витрат на правову допомогу та враховується судом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 9 ст. 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Заявником вказано, що в суді першої інстанції витрати на правову допомогу становили 15000 грн. Проте, колегія суддів не погоджується з таким, оскільки така сума є непропорційною предмету спору та неспівмірною зі складністю справи. Апеляційний суд вважає за необхідне присудити на користь заявника 5000 грн. компенсації за сплачену правову допомогу.
В суді апеляційної інстанції розмір судових витрат заявлених до відшкодування становить 5000 грн. Враховуючи якість виконаної адвокатом роботи та час, затрачений ним на підготовку вказаної справи, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати 4000 грн. понесених стороною судових витрат.
Загальна сума, що підлягає відшкодуванню на користь ФОП – 9000 грн. Такий розмір, на переконання колегії суддів, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України»,  від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом також враховано, що відповідачем надано суду обгрунтовані заперечення на заяву, тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відшкодувати частину понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 132,134,139,243,252,311,321,325,328 КАС України, суд, -

                                                   п о с т а н о в и в :

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, код ЄДРПОУ 39462700) в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) 9000 (дев`ять тисяч) гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	

Повне судове рішення виготовлено 15 лютого 2021 року.