Справа № 457/931/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І. 
Провадження № 22-ц/811/2584/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.,
секретар: Бадівська О.О.,
       
за участі в судовому засіданні представника третьої особи ТзОВ «Сорбона-А» – Вуса О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорбона-А» на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області в складі судді Марчука В.І. від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівтурист», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Христини Романівни треті особи прокуратура Львівської області, Трускавецька міська рада Львівської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сорбона-А» про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, -
               в с т а н о в и л а : 
ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року заяву адвоката Крамара Ю.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову – задоволено, а саме:
- заборонено ТзОВ «СОРБОНА-А» (код ЄДРПОУ: 43125748) вчиняти будь-які дії по користуванню (передача в оренду, позичка і т.п.) та по відчуженню або вчиненню інших дій щодо переходу права власності чи користування на нежитлову будівлю заг. площею 162,1 кв. м. на АДРЕСА_1 ;
       - заборонено Державному реєстратору КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р., іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі щодо державної реєстрації набуття, зміни або припинення речових прав щодо зазначеної вище будівлі.
       Вказану ухвалу оскаржило ТзОВ «Сорбона-А».
       В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову у цивільній справі №457/931/20 від 12.08.2020р. – відмовити. Вважають ухвалу такою, що винесена з порушенням норм процесуального права України, цивільного законодавства України, Конституції України та норм чинного законодавства України. Вказують, що позивачем не доведено обставини на які він посилається в обгрунтування заяви про забезпечення позову. А саме не доведено, що відчуження ПрАТ «Львівтурист», даного майна, 03.09.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гринич–Кучерепою О.О. 23.08.2019 року, акта приймання передачі нерухомого майна від 02.09.2019 року, ТзОВ «СОРБОНА-А» заподіює шкоду законним правам та інтересам Позивача, а судом не оцінено обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, жодним чином не обґрунтовано необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. В свою чергу, суд не мотивував, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача – ОСОБА_1 щодо вказаного приміщення котре належить ОСОБА_2 особі на праві приватної власності. Також звертають увагу, що наявність самого по собі позову в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ним законному власнику з огляду на те, що право власності ТОВ «СОРБОНА-А» на це приміщення позивачем не оспорюється, а предметом спору є лише виключно реєстраційні дії державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р. Враховуючи те, що відсутність доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову на майно Третьої особи, а саме лише посилання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є відповідним до предмету спору. 
В судове засідання окрім представника третьої особи ТзОВ «Сорбона-А» – Вуса О.І. решта учасників справи не з`явилися , однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, те що інтереси апелянта у судовому засіданні захищав представник, від представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, а від третьої особи Трускавецької міської ради до суду надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги із клопотанням про розгляд справи бе участі їх представника. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи (апелянта) на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, відзиву на неї а також усних та письмових пояснень учасників справи у суді апеляційної інстанції, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 149, 150,153,261, ч.1 ст. 157, ч.2 ст. 247 ЦПК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що між сторонами існує спір про об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 162,1 кв. м. по АДРЕСА_1 , скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист». Врахувавши суть позовних вимог суд вважав, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду.
Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону, обставини ж які суд вважав встановленими – не доведені.
Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.
Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.
Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), до таких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: 
-між сторонами дійсно виник спір та
-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; 
-з`ясувати обсяг позовних вимог,
-дані про особу відповідача, а також
-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, – вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у суду першої інстанції не було.
Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду адвокат ОСОБА_3  який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Трускавецький міський суд Львівської області з позовом до ПАТ «Львівтурист», Державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р., в якому просив:
- скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист» на об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю загальною площею 162,1 кв. м. на АДРЕСА_1 , вчинений державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р. 17.07.2019 року на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.07.2019 року.
Крім цього, 12.08.2020 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:
       - заборони ТзОВ «СОРБОНА-А» вчиняти будь-які дії по користуванню (передача в оренду, позичка і т.п.) та по відчуженню або вчиненню інших дій щодо переходу права власності чи користування на нежитлову будівлю заг. площею 162,1 кв. м. на АДРЕСА_1 ; а також 
       - заборонити Державному реєстратору КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р., іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі щодо державної реєстрації набуття, зміни або припинення речових прав щодо зазначеної вище будівлі.
       Заяву мотивував тим, що рішенням Трускавецького міського суду від 28.11.2017 року у справі № 457/742/17 скасовано право комунальної власності Трускавецької міської ради на спірний об`єкт нерухомого майна та визнано за ОСОБА_1 право власності на даний об`єкт за набувальною давністю. Оскільки ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач вжив заходів щодо відчуження даного майна, так як 03.09.2019 року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гринчак – Кучерепа О.О. 23.08.2019 року, акта приймання передачі нерухомого майна від 02.09.2019 року, останнім був здійснений продаж спірного нежитлового приміщення – ТзОВ «СОРБОНА-А», що як наслідок заподіює шкоду законним правам та інтересам ОСОБА_1 , як особі, яка має прямий юридичний інтерес до спірної нежитлової будівлі. Також вказує, що запропонований захід забезпечення є співмірним заявленим позовним вимогам.
На думку колегії суддів заходи забезпечення, про вжиття яких просив позивач не стосуються предмету спору та не можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами Приватним акціонерним товариством «Львівтурист», державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р. виник спір, що стосується запису про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист» на об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю загальною площею 162,1 кв. м. на АДРЕСА_1 , вчинений державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Х.Р. 17.07.2019 року на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.07.2019 року.
Однак, як вбачається із матеріалів справи та вказує сам позивач вказаний об`єкт нерухомого майна на даний час належить третій особі ТзОВ «СОРБОНА-А», яка в якості відповідача, тобто сторони у спорі, що повинна відповідати за вимогами не залучена та слід вважати, на думку позивача, даний спір такої прямо не стосується, оскільки позивач вказану особу не зазначив як відповідача.
Проте, як вказано, заходи забезпечення, про які просив позивач, та які вжиті судом напряму стосуються прав та інтересів третьої особи, а не відповідачів по справі та однозначно обмежують такі.
Також, як вказано вище, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання у спорі із залученим відповідачем, відповідачами.
Єдиною позовною вимогою є скасування запису про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист» на об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю загальною площею 162,1 кв. м. на АДРЕСА_1 та виконання можливого рішення суду про задоволення позову жодним чином не стосуватиметься дій, про які вказано у заяві про забезпечення позову та навіть можливі такі дії жодним чином не впливатимуть на виконання рішення в частині заявлених вимог, додатково до яких інших вимог, які б вказували на необхідність вжиття заявлених заходів забезпечення позивачем заявлено не було.
Тобто, виконання можливого рішення суду про задоволення позову, – не залежатиме від відчуження чи вчинення будь-яких дій щодо об`єкту майна про який йшлося та можливе рішення суду про скасування запису про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист» на об`єкт нерухомого майна може бути виконане незалежно від дій, про заборону вчинення яких просить позивач.
Вимог про витребування у ТзОВ «Сорбонна-А» нерухомого майна, скасування договору купівлі-продажу вказаного майна від 03.09.2019 року, акта приймання передачі вказаного майна, тощо, позивачем не заявлено, як і будь-яких інших.
Окрім цього, позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Львівтурист» на об`єкт нерухомого майна стосується виключно відповідачів Приватного акціонерного товариства «Львівтурист» та державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Христини Романівни, а не третьої особи ТзОВ «Сорбонна-А».
Також, із заяви про забезпечення позову вбачається, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, стосуються в своїй більшості справи №457/742/17, а не даної справи. Та, як вказує заявник невжиття таких заходів «значно ускладнено виконання рішення Трускавецького міського суду від 28.11.2017 року у справі №457/742/17, а також рішення суду про витребування даного спірного приміщення з чужого незаконного володіння, яке може бути прийнято судом після державної реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення за ОСОБА_1 та після набрання законної сили рішення у даній господарській справі».
Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що заходи забезпечення, про вжиття яких просив позивач не слід вважати співмірними позовним вимогам та такими, що вплинуть на можливість виконання можливого рішення про задоволення позову чи утруднення його виконання, а навпаки такими, що безпідставно обмежують права та інтереси третьої особи, не відповідача у спорі.
Зважаючи на вказане у суду першої інстанції підстав для задоволення поданої заяви та вжиття заходів забезпечення позову, які вжиті судом – не було, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні такої, чим слід апеляційну скаргу задовольнити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорбона-А» – задовольнити.
Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року – скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1  про забезпечення позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27.01.2021 року.

       Головуючий :                  Я.А. Левик

        Судді:                  Т.І. Приколота 

                                 М.М. Шандра