П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12617/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.                       рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      09 грудня 2020 року	
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                   Голобородько Д.В.
за участю позивача                                                   ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Другому Київському відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 13 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63598769.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що на виконання вимоги податкового органу про сплату боргу, яка є виконавчим документом, державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження оскаржуваною постановою.
При цьому, на переконання апелянта, 3-місячний строк пред`явлення зазначеного виконавчого документу до примусового виконання правомірно обраховано державним виконавцем з дати набрання таким документом законної сили, яка зазначена у ньому, а не з дати його прийняття.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач не отримував вимоги податкового органу про сплату бору.

При цьому, на переконання позивача, податковим органом пропущено встановлений 3-місячний строк пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення – скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2020 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою А.В. відкрито виконавче провадження № 63598769 на підставі заяви Головного управління ДПС в Одеській області від 12 листопада 2020 року про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 31 березня 2020 року № Ф-7399-50-У.
Не погоджуючись з правомірністю прийнятої постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем подано до суду даний адміністративний позов.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом пропущено встановлений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
При цьому, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанову державного виконавця від 13 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63598769.
При цьому, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, спірне виконавче провадження відкрито на виконання вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 31 березня 2020 року № Ф-7399-50-У.
В свою чергу, оскаржуючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області при зверненні 12 листопада 2020 року зазначеної вимоги до примусового виконання пропущено встановлений 3-місячний строк пред`явлення відповідного виконавчого документу до виконання, який має починати свій відлік з дня його прийняття.
Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що законодавцем врегульовано процедуру набрання вимогою про сплату недоїмки законної сили для її направлення до підрозділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
В даному випадку, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.
При цьому, колегія суддів зазначає, що на стадії відкриття виконавчого провадження, державний виконавець отримує інформацію про набрання виконавчим документом законної сили безпосередньо зі змісту відповідного документу.
В даному випадку, у вимозі Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 31 березня 2020 року № Ф-7399-50-У наявна відмітка про набрання нею законної сили 19 жовтня 2020 року.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у межах розгляду даної справи адміністративним судом не вирішується питання доцільності відкриття виконавчого провадження, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у даній справі, станом на момент їхнього прийняття або вчинення.
В даному випадку, колегія суддів вважає, що державним виконавцем при відкритті спірного виконавчого провадження 13 листопада 2020 року не порушено вимог законодавства, так як він керувався інформацією, яка міститься у відповідному виконавчому документі.
З іншого боку, у межах розгляду даної справи колегія суддів позбавлена можливості надавати правову оцінку діям податкового органу щодо зазначення спірної інформації у відповідному виконавчому документі.
Крім того, колегія зазначає, що законодавцем встановлено порядок оскарження відповідних вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску. 
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року – скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .
Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Другий Київський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.