Справа № 441/26/20                                Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М. 
Провадження № 22-ц/811/73/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2021 року м.Львів

Справа №441/26/20
Провадження № 22ц/811/73/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області, постановлену у м. Городок 16 листопада 2020 року у складі судді  Малахової-Онуфер А.М.,
у справі         
за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , з участю третіх осіб:  Суховільської сільської  ради Городоцького  району Львівської області,  Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення  перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -   

встановив:         

10 січня 2020 року позивач звернувся з цим позовом.
Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 16 листопада 2020 року застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу.
Стягнуто з ОСОБА_1 штраф в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102 грн., на користь Державної судової адміністрації України.
Ухвалу суду оскаржила відповідач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати. Вказує, що 21 жовтня 2020 року вона уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Курилень Х.З. Вказує, що 30 жовтня 2020 року вона (відповідач) отримала ухвалу Городоцького районного суду Львівської облласті від 21 жовтня 2020 року про витребування від неї документів. Зазначає, що не мала змоги з`явитися в судове засідання 16 листопада 2020 року, тому технічний паспорт на житловий будинок, що належить їй та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передала адвокату для надання суду. Вказує, що  16 листопада 2020 року її представник ОСОБА_3 не з`явилася в судове засідання у зв`язку з хворобою, а тому не мала можливості надати суду технічний паспорт. Зазначає, що представник ОСОБА_3 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та надала листок непрацездатності від 29 жовтня 2020 року. Стверджує, що така заява направлена в суд електронною поштою та зареєстрована у Городоцькому районному суді 16 листопада 2020 року о 14 год. 21 хв. Розгляд справи призначено на 16 листопада 2020 року на 15 год. Однак, суд першої інстанції розглянув справу без врахування заяви її (відповідача) представника про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року у ОСОБА_1 витребувано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та проектну документацію на проведену реконструкцію (добудову) цього будинку. ОСОБА_1 отримала цю ухвалу суду 30 жовтня 2020 року.
Судом зазначено, що витребувані докази на 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 суду не подала, причин не повідомила.
Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Згідно зі ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин
Суд першої інстанції прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 2 102 грн. у зв`язку з неподанням ОСОБА_1 доказів, витребуваних судом, без поважних причин, що перешкоджає судочинству.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що в провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном шляхом знесення за рахунок відповідача добудованої до житлового будинку АДРЕСА_1 стіни- веранди довжиною 3, 40 м.
Ухвалою суду першої інстанції від 21 жовтня 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування у ОСОБА_1 технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та проектної документації на проведену добудову будинку. Відповідачу надано термін до 16 листопада 2020 року для подання цих документів.
16 листопада 2020 року представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та надано копію листка непрацездатності №035245 від 29 жовтня 2020 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Встановлено, що представник відповідача не мав змоги надати суду витребувані ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року документи з поважних причин (по стану здоров`я), про що повідомлено суд.
Відповідно до вимог статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. 
Зловживання правами - явища, які з формальної точки зору не суперечать чинному законодавству, при цьому відбувається використання прав, спрямоване не на законну їх реалізацію. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова КГС ВС від 8 травня 2018 року у справі №910/1873/17, постанова КГС ВС від 12 березня 2019 року у справі №918/361/18).
Зловживання - це особливий різновид процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала КЦС ВС від 06.09.2018р. у справі № 552/23 78/17).
Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які ззовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисливим або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя та/або інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах (постанова КЦС ВС від 02.10.2019 р. у справі № 750/3021/18). 
Зловживання правом - вчинення дій, які складають зміст, відповідного суб`єктивного цивільного права недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права, розумності поведінки, меж поведінки, не заборонених їй договором або актами цивільного законодавства, на які учасники правовідносин вправі розраховувати.
Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Встановлено, що відповідач використала своє процесуальне право на представництво своїх інтересів через представника ОСОБА_3 
16 листопада 2020 року представник відповідача електронною поштою повідомила суд про наявність поважної причини її неприбуття в судове засідання - у зв`язку з хворобою з 29 жовтня 2020 року, що стверджується листком непрацездатності. З ухвали про витребування доказів від 21 жовтня 2020 року вбачається, що її повний текст буде виготовлено 26 жовтня 2020 року. Відповідач одержала ухвалу 30 жовтня 2020 року. Відтак, належить вважати, що витребувані судом докази не надані суду відповідачем у визначений в ухвалі від 21 жовтня 2020 року строк з поважних причин.
З урахуванням встановленого, належить зробити висновок, що у суду першої інстанції не було підстав для застосування заходів процесуального примусу щодо відповідача, оскільки відсутні докази зловживання правами цим учасником справи або докази недобросовісного виконання нею своїх процесуальних обов`язків
Підстави для постановлення оскаржуваної ухвали від 16 листопада 2020 року були відсутні.
Керуючись: ч. 4 ст. 148, ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 16 листопада 2020 року про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у виді штрафу, - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 18 березня 2021 року.

Головуючий
Судді