ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2021 р.           Справа№ 920/697/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Попікової О.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача:           Мога М.В.           
від відповідача:           Колесніков 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти"
на рішення          господарського суду Сумської області від 16.12.2020 (повне рішення складено 23.12.2020)
у справі                    № 920/697/20 (суддя Заєць С.В.)
за позовом                    Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" 
до          Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" 
про                               повернення майна
                                                                                                   
                                                   В С Т А Н О В И В :

          Короткий зміст позовних вимог

          В липні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Українські вертольоти" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про зобов`язання відповідача повернути позивачу комбіновані агрегати керування КАУ-30Б заводські №№ НІ15440648 та Н107470586.

Позовні вимоги мотивовано тим, що гідропідсилювачі КАУ-30Б із заводськими номерами НІ 15440648 та Н107470586 були передані позивачем відповідачу за накладною №08/10/02 від 08.10.2014 для виконання робіт за договором від 14.04.2014 № 232-14 не були повернуті останнім. 
          
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.12.2020 у справі № 920/697/20 в задоволенні позову відмовлено. 

          Рішення суду мотивовано тим, що факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань стосовно своєчасного повернення комплектуючих та відповідно наявність порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся з даним позовом до суду підтверджено матеріалами справи, а тому позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими. Проте, судом встановлено, що строк позовної давності до вимоги про повернення комбінованих агрегатів керування за договором від 14.04.2014 № 232-14 сплинув 05.06.2018, тобто до звернення позивача з даним позовом, який було надіслано до господарського суду 07.07.2020, про що відповідачем у справі зроблено заяву до винесення рішення.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів

          Не погоджуючись з рішенням господарського суду Сумської області від 16.12.2020, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Українські вертольоти" звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що оскільки укладеним сторонами договором не було визначено строк повернення відповідачем позивачу залишку отриманого в рамках укладеного договору майна, обов`язок з повернення майна виник у відповідача з моменту пред`явлення позивачем вимоги, відтак, на його думку, днем початку перебігу строку позовної давності у даному випадку є наступний день за днем закінчення 7-денного строку з дати отримання відповідачем вимоги позивача про повернення спірного майна.  

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

При цьому позивач зазначає, що після підписання акту виконаних робіт від 04.06.2015 позивач був обізнаний з тим, що спірні гідроусилювачі не були використані під час ремонту вертольоту.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021 справу № 920/697/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.   
          
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення господарського суду Сумської області від 16.12.2020 у справі   № 920/697/20, розгляд апеляційної скарги призначено в засіданні суду на 10.02.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/473/21 від 03.02.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М. та Владимиренко С.В. у відпустках з 08.02.2021, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021, справу № 920/697/20  передано на розгляд колегії суддів у складі: Ходаківська І.П. - головуючий суддя, судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

                           Ухвалою суду від 04.02.2021 справу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду 09.1-08/548/211 від 09.02.2021, у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021, справу № 920/697/20  передано на розгляд колегії суддів у складі: Ходаківська І.П. - головуючий суддя, судді: Євсіков О.О., Попікова О.В.

                           Ухвалою суду від 09.02.2021 справу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

          Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору від 14.04.2014 №232-14, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Українські вертольоти» та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН», останнє взяло на себе зобов`язання виконати роботи з капітальному ремонту вертольоту Мі-8МТВ-1 (реєстраційний номер UR-CDF, заводський номер 95224) (Вертоліт).

Згідно з п.1.3 договору, вертоліт (всі його агрегати (комплектувальні)), після закінчення робіт, повинен бути переданий замовнику з повним міжремонтним ресурсом.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у випадку виявлення сторонами під час виконання робіт неремонтопридатності окремих агрегатів (обладнання, апаратури) вертольоту, а також, якщо відповідні агрегати , обладнання та апаратура були відсутні під час здачі вертольоту в ремонт або були передані виконавцем замовнику під час ремонту, такі агрегати (обладнання, апаратура) повинні бути замінені замовником на ремонтопридатні (поставлені замовником виконавцю) не пізніше, ніж на 240 (двісті сороковий) календарний день з дня передання замовником вертольоту виконавцю в ремонт.

За положеннями п. 2.6 договору приймання-передача агрегатів, обладнання та апаратури вертольоту від замовника виконавцю та/або, у разі виникнення такої необхідності, від виконавця замовнику, оформлюється відповідними накладними або актами приймання-передачі майна, які належить підписати уповноваженими представниками обох сторін. 

Пунктом 2.11 договору встановлено, що приймання вертольоту після виконання робіт здійснюється на території виконавця й оформлюється відповідним актом приймання-передачі майна (вертольоту) після виконання робіт, який належить підписати уповноваженим представника обох сторін.

Згідно з п.2.12 договору, приймання виконаних виконавцем робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання зазначеного договору вертоліт № 95224 був переданий позивачем відповідачу для проведення капітального ремонту відповідно до приймально-здавального акту від 16.04.2014. 

Також, за актом прийому-передачі майна №675 від 26.06.2014 відповідачу передано два гідропідсилювачі КАУ-30Б, заводські номери: Н078480705 та Н069490880; за накладною №08/10/02 від 08.10.2014 відповідачу передано позивачем два гідропідсилювачі КАУ-30Б, заводські номери: НІ 15440648 та Н107470586; за накладною №29/12/01 від 29.12.2014 відповідачу передано позивачем два гідропідсилювачі КАУ-30Б, заводські номери: Н078480701 та Н048480213.

Акти та накладні підписані представниками обох сторін.

Після здійснення передбаченого договором капітального ремонту вертоліт був переданий відповідачем та прийнятий позивачем на підставі приймально-здаточного акту від 04.06.2015.

Факт прийняття робіт за договором підтверджує акт виконаних робіт по Договору № 232-14 від 14.04.2014 датований 04.06.2015.

Акти підписані та скріплені печатками обох сторін.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що в ході інвентаризації активів підприємства у 2019 році було виявлено нестачу певного обладнання, яке передбавалось відповідачу, у зв`язку з чим позивач звернувся до нього з листом від 25.06.2019   №1168/19 щодо   встановлення місцезнаходження та повернення позивачу агрегатів,   які в рамках договорів капітального ремонту вертольотів були передані позивачем відповідачу та не були використані/встановлені на вертольоти при капітальному ремонті повітряних суден чи повернуті позивачу. До таких неповернутих агрегатів відносилися і гідропідсилювачі КАУ-30Б за заводськими номерами Н115440648 та Н107470586.

За результатами проведеного 17.10.2019 року представниками позивача та відповідача огляду авіаційно-технічного майна, яке належить позивачу, на підприємстві відповідача, складено акт огляду. При цьому гідропідсилювачів КАУ-30Б із заводськими номерами НІ 15440648 та НІ07470586 виявлено не було. Інформацію щодо таких агрегатів, як і іншого майна позивача, місцезнаходження якого проведеним спільним оглядом встановити не вдалося, відповідач зобов`язався надати в найкоротший термін.

Листом за від 03.12.2019 №3360е відповідач повідомив, що станом на 29.09.2019 місце перебування гідропідсилювачів КАУ-30Б за заводськими номерами №Н115440648 та №Н107470586 не встановлено та, що у зв`язку із великим обсягом документів, які потребують вивчення, відповідачем буде проводитись подальша службова перевірка. Про результати службової перевірки щодо визначення місця перебування агрегатів КАУ за заводськими номерами №Н115440648 та №Н107470586 відповідачем не повідомлялося.

09 грудня 2019 року листами за №№ 2113/19 та 2114/19 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням про сприяння визначення місцезнаходження та повернення агрегатів позивачу.

Листом від 12.12.2019 №6998 відповідач, посилаючись на відповідні положення договорів на виконання робіт, що встановлюють обов`язок відповідача нести відповідальність за збереження вертольоту і прийнятого від позивача майна протягом всього періоду перебування вертольоту на підприємстві відповідача, обставини видачі вертольотів позивачу після ремонту та підписання сторонами актів приймання виконаних робіт, повідомив позивача про повне та належним чином виконання підприємством взятих на себе договірних зобов`язань.

Претензією від 16.03.2020 №582/20 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути гідропідсилювачі КАУ-30Б за заводськими номерами №Н115440648 та №Н107470586, у відповідь на яку відповідач листом від 07.04.2020 №1235 повідомив що вимога про повернення гідропідсилювачів задоволена не буде, оскільки заявлена поза межами строків давності та не узгоджується із діями позивача про приймання виконаних ремонтних робіт за договором (підписання акту виконаних робіт).

Вказані обставини і стали підставою для звернення «Українські вертольоти» з позовом у даній справі.  

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори й інші правочини.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, укладений між сторонами договір  від 14.04.2014 № 232-14  є договором підряду.

За приписами   ст. 837 ЦК України   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі   ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Зобов`язання підрядника вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідальність за втрату або пошкодження цього майна передбачено ст. 841 ЦК України, а також п. 2.8. договору, відповідно до якого виконавець несе повну відповідальність за збереження Вертольоту та прийнятих агрегатів, обладнання та апаратури протягом всього періоду перебування вертольоту на підприємстві відповідача.

Згідно зі   ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1   ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до   ст. 525 ЦК України   одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не   допускається.

Статтею 610 ЦК України   передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

Відповідно до ч. 1      ст. 13 Господарського процесуального кодексу України      судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст.      73, ч. 1 ст.      74 Господарського процесуального кодексу України      встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1      ст. 76 Господарського процесуального кодексу України      належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що вертоліт (всі його агрегати (комплектувальні)), після закінчення робіт, повинні бути передані замовнику з повним міжремонтним ресурсом.

Як свідчать матеріали справи, роботи з ремонту вертольоту були закінчені відповідачем та прийняті позивачем 04.06.2015, про що свідчить прийомно-здаточний акт від 04.06.2015, яким прийняли вертоліт Мі-8МТВ-1(№95224) та акт виконаних робіт по договору № 232-14 від 14.04.2014, який замовник (позивач) прийняв самі виконані роботи.

В той же час, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення спірного майна - комбінованих агрегатів керування КАУ-30Б заводських №№ Н115440648 та Н107470586в відповідачем надано не було, так само, як і доказів використання зазначеного обладнання для ремонту інших вертольотів в межах укладених з позивачем договорів.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про наявність порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся з даним позовом до суду.

В той же час, відповідачем подано заяву про застосування позовної давності при вирішенні спору щодо заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3   ст. 267 зазначеного Кодексу   позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з   ст. 256 Цивільного кодексу України   позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 1, 5   ст. 261 Цивільного кодексу України   передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За приписами   ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Договору про збільшення позовної давності в порядку   ст. 259   Цивільного кодексу України сторонами укладено не було.

Як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом, позивач про порушення свого права мав дізнатись 04.06.2015, тобто під час прийняття вертольоту та комплектуючих до нього та підписання акту про виконані роботи від 04.06.2015. 

За таких обставин строк позовної давності до вимоги про повернення комбінованих агрегатів керування КАУ-30Б заводські №№ №Н115440648 та №Н107470586 за договором від 14.04.2014№ 232-14 сплинув 05.06.2018, тобто до звернення позивача з даним позовом, який було надіслано до господарського суду 07.07.2020, про що відповідачем у справі зроблено заяву до винесення рішення.

Згідно з ч. 4   ст. 267 ЦК України   сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому обставин, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску позовної давності, судом не встановлено. 

З урахуванням зазначеного вище, вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про відмову в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції у визначенні початку перебігу позовної давності та про безпідставність застосування судом наслідків спливу позовної давності не знайшли свого підтвердження, а тому суд не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до   ст. 129 ГПК України   витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 16.12.2020 у справі          № 920/697/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Українські вертольоти". 

Матеріали справи № 920/697/20 повернути до господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 15.02.2021.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                О.В. Попікова