Єдиний унікальний номер 243/4297/20 
Номер провадження 22-ц/804/394/21        

Єдиний унікальний номер 243/4297/20                                                 Головуючий у 1 інстанції Гончарова А.О.
Номер провадження 22-ц/804/394/21                                                                                  Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем   України

23 лютого 2021 року    Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді              Корчистої О.І.
суддів:    Канурної О.Д., Космачевської Т.В.
за участю секретаря              Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №243/4297/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,           
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2020 року,

                                                       встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він проживає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , та працює головним спеціалістом – юрисконсультом в Управлінні державної казначейської служби у м. Слов`янську Донецької області (далі за текстом УДКСУ у м. Слов`янську).
В будинку АДРЕСА_1 , що межує з домоволодінням АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
10 червня 2019 року ОСОБА_3 особисто приніс на реєстрацію до УДКСУ у м. Слов`янську та направив поштою до ГУ ДКСУ у Донецькій області, ДКСУ лист-звернення, підписаний ОСОБА_2 , в якому вони повідомляли керівництво Казначейства про те, що начебто родина позивача на своєму подвір`ї розвела антисанітарію, відсутність вигрібної ями, водопостачання, утримання домашньої худоби у невідповідності санітарним правилам і нормам розміщення, погрози і приниження з його боку відносно відповідачів, порушення етичної поведінки та інші відомості.
Інформація щодо позивача була поширена відповідачами в письмовій формі шляхом надання заяви на реєстрацію до УДКСУ у м. Слов`янську ОСОБА_3 та надіслання на адресу ГУ ДКСУ у Донецькій області і ДКСУ поштовими відправленнями, чим доведена до відома керівництва установ.
Зазначена інформація є недостовірною оскільки не відповідає дійсності.
Поширення зазначеної інформації порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію.
Поширенням вказаної інформації відповідачі створили негативну соціальну оцінку його особи в очах керівництва і оточуючих, порушивши його честь, оскільки посада головного спеціаліста – юрисконсульта в органах Казначейства є соціально важливою, передбачає безперервний процес ділового спілкування із керівництвом, співробітниками, представниками установ, організацій, що обслуговуються в Казначействі, судами, посадовими особами і громадянами.
Зазначає, що приниження честі і гідності й ділової репутації фізичної особи внаслідок протиправних дій саме по собі є моральною шкодою, та вважає, що сума у 25000 гривень є мінімальною для відшкодування його душевних страждань.
Просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 червня 2019 року в листі-зверненні на ім`я голови ДКС Слюз Т.Я., начальника УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області Новикова Д.В., начальника ГУ ДКСУ у Донецькій області Чухляка О.Є.
Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену інформацію шляхом написання та надання особисто ОСОБА_3   до УДКСУ у м. Слов`янськ Донецької області і надіслання поштовими відправленнями до ГУ ДКСУ у Донецькій області, державної казначейської служби України листа наступного змісту :
«10 червня 2019 року в листі зверненні, мною, ОСОБА_2 , викладені недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що він порушує правила етичної поведінки, погрожує зв`язками у суді, паплюжить співробітників судової ланки, принижує честь і гідність ОСОБА_2 , у своєму домоволодінні не має водопроводу і водовідведення та утримує антисанітарний стан».
Стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 25000 гривень та понесені по справі судові витрати в розмірі 2102 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, постановити нове судове рішення по суті його позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення не містить обґрунтування підстав для відмови у задоволенні його позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
29 січня 2021 року до Донецького апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_3 , в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
29 січня 2021 року до Донецького апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено, що 10 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до голови ДКС України Слюз Т.Я. з письмовим зверненням, з направленням відповідних копій даного звернення начальнику УДКСУ у Донецькій області Чухляку О.Є. та начальнику УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області ОСОБА_4 , де зазначила, що з квітня 2016 року вона мешкає в АДРЕСА_2 , яка є її сусідкою, розвела на подвір`ї на земельній ділянці повну антисанітарію, через що страждає вона та її малолітня дитина, 2018 року народження. Через побут, який ведуть її сусіди, неможливо відкрити вікна в будинку та перебувати на подвір`ї, оскільки через відсутність вигрібної ями яка передбачена п.2.21 наказу Міністерства охорони здоров`я від 17 березня 2011 року №145, вони збирають біологічні випорожнення у відро і виливають їх на свою земельну ділянку. Крім того, ОСОБА_5 постійно привозить на подвір`я сіно з навозом корів для випасу курей, яке вона залишає на городі. Через це в неї на подвір`ї літають падальні мухи, які сідають на неї, на дитину, на їжу. Також, у сусідньому домоволодінні утримують кіз, яких випасають біля будинків. Через їх неналежне утримання оселились пацюки, в тому числі, і в неї в будинку. Разом зі ОСОБА_5 мешкає її чоловік, ОСОБА_1 , який вихваляється тим, що є співробітником казначейської служби і буде користуватись своїм службовим становищем для створення їй поганої репутації на службі. Останній друкує та надсилає її керівництву ганебну інформацію, яка є наклепом. Вважає, що ОСОБА_1 своєю поведінкою компрометує УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області та просить посприяти у проведенні службової перевірки у складі дисциплінарної комісії щодо розгляду питання поводження ОСОБА_1 у побуті, порушення етичної поведінки особи яка перебуває на державній службі та використання посадових зв`язків за для своєї користі, за висновком якої притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності з метою недопущення останнім подібних обставин в подальшому.
Згідно з повідомленням УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області 10 червня 2019 року надійшла заява ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_6 , що працює головним спеціалістом – юрисконсультом УДКСУ у м. Слов`янську, до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до повідомлення ДКСУ від 30 березня 2020 року за №4-11-11/6042, звернення ОСОБА_2 від 10 червня 2019 року надійшло до Казначейства 12 червня 2019 року та було зареєстроване за №К-11-1583.
Відповідно до повідомлення ГУДКСУ у Донецькій області, звернення ОСОБА_2 від 10 червня 2019 року надійшло на адресу Головного управління 13 червня 2019 року.
Згідно з повідомленням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неодноразово звертались до Слов`янського ВП з наступного приводу.
03 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусід погрожує фізичною розправою.
04 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку, який частково має спільну стіну за адресою: АДРЕСА_1 .
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який скаржиться на сусідів, які можливо є працівниками поліції.
06 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами за адресою: АДРЕСА_1 .
07 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який скаржиться на сусідів, які можливо є працівниками поліції.
25 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку, який частково має спільну стіну за адресою: АДРЕСА_1 .
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який просив направити відповідального за зверненням дружини.
16 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_1 щодо незгоди з результатами перевірки за його заявою щодо конфлікту з сусідами.
22 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо незаконних ремонтних робіт сусідів за адресою: АДРЕСА_1 .
22 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо відмови співробітника поліції приймати її заяву.
22 червня 2020 року та 04 липня 2020 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусіди будують паркан, заходячи на її територію.
13 липня 2020 року та 15 липня 2020 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 , що сусіди за адресою: АДРЕСА_1 , палять траву.
22 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусіди будують паркан, заходячи на її територію.
25 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 , що сусід за адресою: АДРЕСА_1 , робив ремонтні роботи та задів її дільницю.
27 липня 2020 року та 28 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 щодо сварки через паркан з сусідами за адресою: АДРЕСА_1 .
Аналогічну відповідь щодо звернень Смирнових до Слов`янського ВП було надано ОСОБА_2 . Крім того, в листі Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області було зазначено про неодноразові звернення ОСОБА_2 до Слов`янського ВП.
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про конфлікт з сусідкою за адресою: АДРЕСА_1 .
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про вжиття заходів до сусідки за адресою: АДРЕСА_1 , де без нагляду перебувають малолітні діти.
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусідка пошкодила руку та відірвала утеплювач з будинку.
Відповідно до листа ДКСУ від 02 липня 2019 року за №4-11-11/11286 на ім`я ОСОБА_2 , її звернення від 10 червня 2019 року розглянуто, та зазначено, що конфліктна ситуація має побутове підґрунтя та не пов`язана з виконанням ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно  з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції  відповідає в повній мірі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не знайшли своє підтвердження доводи позивача про поширення відповідачами інформації, яка в розумінні закону дає підстави вважати про порушення відповідачами права позивача на захист честі, гідності та ділової репутації.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають наявним в матеріалах справи письмовим доказам, встановленим обставинам та нормам матеріального закону.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно зі статтею 10 Конвенції і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Встановлено, що 10 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до голови ДКС України Слюз Т.Я. з письмовим зверненням, з направленням відповідних копій даного звернення начальнику УДКСУ у Донецькій області Чухляку О.Є. та начальнику УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області ОСОБА_4 , де зазначила, що з квітня 2016 року вона мешкає в АДРЕСА_2 , яка є її сусідкою, розвела на подвір`ї на земельній ділянці повну антисанітарію, через що страждає вона та її малолітня дитина, 2018 року народження. Через побут, який ведуть її сусіди, неможливо відкрити вікна в будинку та перебувати на подвір`ї, оскільки через відсутність вигрібної ями яка передбачена п.2.21 наказу Міністерства охорони здоров`я від 17 березня 2011 №145, вони збирають біологічні випорожнення у відро і виливають їх на свою земельну ділянку. Крім того, ОСОБА_5 постійно привозить на подвір`я сіно з навозом корів для випасу курей, яке вона залишає на городі. Через це в неї на подвір`ї літають падальні мухи, які сідають на неї, на дитину, на їжу. Також, у сусідньому домоволодінні утримують кіз, яких випасають біля будинків. Через їх неналежне утримання оселились пацюки, в тому числі, і в неї в будинку. Разом зі ОСОБА_5 мешкає її чоловік, ОСОБА_1 , який вихваляється тим, що є співробітником казначейської служби і буде користуватись своїм службовим становищем для створення їй поганої репутації на службі. Останній друкує та надсилає її керівництву ганебну інформацію, яка є наклепом. Вважає, що ОСОБА_1 своєю поведінкою компрометує УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області та просить посприяти у проведенні службової перевірки у складі дисциплінарної комісії щодо розгляду питання поводження ОСОБА_1 у побуті, порушення етичної поведінки особи яка перебуває на державній службі та використання посадових зв`язків за для своєї користі, за висновком якої притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності з метою недопущення останнім подібних обставин в подальшому.
Згідно з повідомленням УДКСУ у м. Слов`янську Донецької області 10.06.2019 року надійшла заява ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_6 , що працює головним спеціалістом – юрисконсультом УДКСУ у м. Слов`янську, до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до повідомлення ДКСУ від 30 березня 2020 року за №4-11-11/6042, звернення ОСОБА_2 від 10 червня 2019 року надійшло до Казначейства 12 червня 2019 року та було зареєстроване за №К-11-1583.
Відповідно до повідомлення ГУДКСУ у Донецькій області, звернення ОСОБА_2 від 10 червня 2019 року надійшло на адресу Головного управління 13 червня 2019 року.
Згідно з повідомленням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неодноразово звертались до Слов`янського ВП з наступного приводу.
03 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусід погрожує фізичною розправою.
04 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку, який частково має спільну стіну за адресою: АДРЕСА_1 .
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який скаржиться на сусідів, які можливо є працівниками поліції.
06 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами за адресою: АДРЕСА_1 .
07 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який скаржиться на сусідів, які можливо є працівниками поліції.
25 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку, який частково має спільну стіну за адресою: АДРЕСА_1 .
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо конфлікту з сусідами стосовно утеплення будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_1 , який просив направити відповідального за зверненням дружини.
16 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_1 щодо незгоди з результатами перевірки за його заявою щодо конфлікту з сусідами.
22 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо незаконних ремонтних робіт сусідів за адресою: АДРЕСА_1 .
22 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 щодо відмови співробітника поліції приймати її заяву.
22 червня 2020 року та 04 липня 2020 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусіди будують паркан, заходячи на її територію.
13 липня 2020 року та 15 липня 2020 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 , що сусіди за адресою: АДРЕСА_1 , палять траву.
22 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусіди будують паркан, заходячи на її територію.
25 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 , що сусід за адресою: АДРЕСА_1 , робив ремонтні роботи та задів її дільницю.
27 липня 2020 року та 28 липня 2020 року до Слов`янського ВП тричі надійшло звернення ОСОБА_5 щодо сварки через паркан з сусідами за адресою: АДРЕСА_1 .
Аналогічну відповідь щодо звернень Смирнових до Слов`янського ВП було надано ОСОБА_2 . Крім того, в листі Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області було зазначено про неодноразові звернення ОСОБА_2 до Слов`янського ВП.
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про конфлікт з сусідкою за адресою: АДРЕСА_1 .
05 червня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про вжиття заходів до сусідки за адресою: АДРЕСА_1 , де без нагляду перебувають малолітні діти.
06 серпня 2019 року до Слов`янського ВП надійшло звернення ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусідка пошкодила руку та відірвала утеплювач з будинку.
Відповідно до листа ДКСУ від 02 липня 2019 року за №4-11-11/11286 на ім`я ОСОБА_2 , її звернення від 10 червня 2019 року розглянуто, та зазначено, що конфліктна ситуація має побутове підґрунтя та не пов`язана з виконанням ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.
Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Таке право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
За змістом частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.  
За положеннями статей  270, 297 ЦК України окремим видом особистих немайнових прав є право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Статтями 15, 275 ЦК України передбачено право особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.
Частиною другою статті 302 ЦК України на особу, яка поширює інформацію, покладено обов`язок переконатися в її достовірності.
За практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися у процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Положеннями статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.
Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбаченого статтею 10 Конвенції.
У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 29 березня 2005 року у справі «Українська прес-група проти України» (заява № 72713/01) зазначено, що навіть, якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний баланс для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшенням за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (рішення DEHAES GIJSELSv. BELGIUM, стор. 236, параграф 47).    
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Тлумачення статті 40 Конституції України свідчить, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.
Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду у постанові від 10 червня 2020 року по справі № 404/3230/16-ц,  від 06 липня 2020 року по справі № 527/1977/18.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Із роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.
Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26 березня 2020 року по справі №464/12824/14-ц, від 23 січня 2020 року по справі №761/13936/18.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідачі шляхом звернення із заявою до керівництва ГУ ДКСУ у Донецькій області,  поширили неправдиву інформацію щодо нього та його сім`ї, як наслідок, порушили особисті немайнові права, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію.
Інших доказів про поширення відповідачами зазначеної у позові інформації відносно позивача матеріали справи не містять.
Отже, порушень норм матеріального і процесуального права, які були б підставою для скасування рішення в справі не встановлено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і підстави для його скасування відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, 

                                                       постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                 О.І. Корчиста

Судді:                                            О.Д. Канурна

                                                                                                                          Т.В. Космачевська

Повний текст постанови складено 24 лютого 2021 року.

Головуючий                                                  О.І. Корчиста