ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 646/301/20

провадження № 22-ц/818/934/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря – Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивачі :  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, Міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа: Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, Міжрайонного відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, про захист права приватної власності через усунення перешкод у розпорядженні квартирою шляхом вчинення певної дії, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року, ухвалене в складі судді Янцовською Т.М., в залі суду в місті Харків, 

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про захист права приватної власності через усунення перешкод у розпорядженні квартирою, шляхом вчинення певної дії, а саме просили визнати недійсним та скасувати запис № 1256613 про обтяження – арешт нерухомого майна, що зроблений реєстратором Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.08.2004 року за № 1256613 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрах до 2013 р., Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, і повідомлення № 2615 від 16.08.2004 р., постанови про арешт майна боржника АА № 178559 від 04.09.2003 р. державного виконавця Одаренко І.О. відділу ДВС Червонозаводського району м. Харкова. 

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилались на те, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45, 3 кв.м. Дзержинським районним судом м. Харкова розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2003 р. з метою забезпечення первісного позову накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно - квартиру за вищезазначеною адресою, а також накладено арешт на майно ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.11.2003 р. ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2003 р. скасовано в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2006 р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди залишено без розгляду. За клопотанням ОСОБА_2 27.06.2019 р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано ухвалу суду від 16.05.2003 р. в частині накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . 20.12.2019 р. ОСОБА_2 подала заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради з метою проведення державної реєстрації належного їй об`єкта нерухомості та припинення арешту на вказану квартиру. Рішенням № 50385545 від 21.12.2019 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію з посиланням на розбіжності у документах, оскільки після скасування судом арешту наявні запис про обтяження № 1256613 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрах до 2013 р.

 22.05.2020 р. позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог з вимогами про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті ХарковіСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.06.2020 р. залучено до участі в якості співвідповідача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянти вказують на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Звертає увагу на те, що завдяки неналежній роботі державних органів вони позбавлені права користуватися належним їм майном. 

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане на підставі розпорядження органу приватизації від 19.01.1994 р. № 4174 квартира за адресою АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.06.2019 р. на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_3 накладено арешт на підставі повідомлення 2615, 16.08.2004 р. ВДВС Червонозаводського району м. Харкова. 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2003 р. накладено арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; накладено арешт на належне відповідачу ОСОБА_5 майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 12.11.2003 р. ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2003 року скасована в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2006 р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди залишені без розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 р. скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2003 року в частині накладення арешту на належне майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У частині першій статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтували свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує їх права, як власників майна, тому просили визнати недійсним та скасувати запис № 1256613 про обтяження – арешт нерухомого майна, що зроблений реєстратором Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.08.2004 року за № 1256613 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрах до 2013 р., Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, і повідомлення № 2615 від 16.08.2004 р., постанови про арешт майна боржника АА № 178559 від 04.09.2003 р. державного виконавця Одаренко І.О. відділу ДВС Червонозаводського району м. Харкова.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК  України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час пред`явлення позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

В своїй позовній заяві, позивачі просили визнати недійсним та скасувати запис № 1256613 про обтяження – арешт нерухомого майна, що зроблений реєстратором Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.08.2004 року за № 1256613 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрах до 2013 р., Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, повідомлення № 2615 від 16.08.2004 р., постанови про арешт майна боржника АА № 178559 від 04.09.2003 р. державного виконавця Одаренко І.О. відділу ДВС Червонозаводського району м. Харкова

З матеріалів справи вбачається, що документом, на підставі якого накладена заборона відчуження об`єктів нерухомого майна є постанова державного виконавця про арешт майна боржника від 04.09.2003 р.

Між тим, матеріали справи не містять копії такої постанови та відомостей на виконання якого виконавчого документу арештовано майно позивачів. 

Клопотання про витребування відповідних доказів суду не заявлялось.

Скасуванням запису про обтяження та постанови про арешт майна боржника буде вирішено питання про право та інтереси стягувача. Між тим, твердження позивачів про те, що стягувачем є ОСОБА_3 ґрунтується на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позивачами обставин, на які вони посилались, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        О.Ю. Тичкова

                                                                               О.В. Маміна