ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року	Львів	Справа № 260/2211/20 пров. № А/857/12848/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Пліша М.А.
за участі секретаря судового засідання                        Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській  області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року (суддя – Скраль Т.В., м. Ужгород, повний текст рішення складено 07 вересня 2020 року) у справі №260/2211/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській  області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у червні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській  області, у якому просиввизнати протиправнимидії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за № 072350003316 від 24 квітня 2020 року; зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ТОВ «Буштинському лісокомбінаті», з 1999 по 2008 роки у МПП «Веста», з 2008 по 2010 роки у ПП «Лісмаш»; зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням періодів роботи: з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ТОВ «Буштинському лісокомбінаті», з 1999 року по 2008 рік у МПП «Веста», з 2008 року по 2010 рік у ПП «Лісмаш», починаючи з 15 квітня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно з трудовою книжкою та довідками про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років, він працював в закладах і установах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в`статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за професіями майстра та майстра по розробці лісосіки, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 «Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості, лісництв, лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років». Так як спеціальний стаж його роботи становить більше 19 років за наявності загального стажу – більше 33 років, тому відмова відповідача у призначенні йому пенсії за вислугу років є протиправною.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії за № 072350003316 від 24 квітня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію з 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 та зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року у ПП «ЛІСМАШ».
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що необхідною умовою для виникнення у особи права па отримання пенсії за вислугу років є наявність відповідного спеціального стажу роботи па посадах, визначених переліком, затвердженим Кабінетом міністрів України та досягнення відповідного віку. Стаж роботи позивача за періоди з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року у ПП «ЛІСМАШ» не може бути зарахований до спеціального стажу, оскільки посада позивача не відповідає Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості, лісництв, лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що у період з 02.01.2009 по 31.01.2009 позивач перебував у безоплатній відпустці за сімейними обставинами, тому вказаний період також не може бути зарахований до спеціального стажу роботи. З огляду на вказане, підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років  відповідно до пункту «в`статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні.
Позивач процесуальним правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 15 квітня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років. До заяви позивачем була долучено: військовий квиток № НОМЕР_1 ; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення від 15 квітня 2020 року; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року № 820-114 від 10 грудня 2019 року та № 820-115 від 10 грудня 2019 року; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру б/н від 17 лютого 2020 року; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 820-113 від 10 грудня 2019 року, № 18 від 13 грудня 2019 року, № 28 від 13 грудня 2019 року; паспорт; трудову книжку НОМЕР_2 ; довідки № 820 – 112 від 10 грудня 2019 року; акти перевірок № 43,44,45,46 від 05 березня 2020 року та № 47,48 від 06 березня 2020 року; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; заяву про спосіб виплати пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області 05 березня 2020 року за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року на підприємстві МПП «Веста» складено акт № 43, в якому зазначено, що накази про проведення атестації за період з 1999 року по 2008 рік, особова картка Т-2, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві підприємства).
Також 05 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року на підприємстві МПП «Веста» складено акт № 44, в якому зазначено, що за період з жовтня 1999 року по грудень 2000 року по застрахованій особі ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , подано Індивідуальні відомості, але книги із нарахованою заробітною платою за наведений період для перевірки не надані. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (ідентифікаційний  код НОМЕР_3 ) за період з січня 2001 року по червень 2008 року та перевіреною нарахованою заробітною платою розбіжностей не виявлено.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області 05 березня 2020 року за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року на підприємстві ПП «Лісмаш» складено акт № 45, в якому зазначено, що накази про проведення атестації, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві підприємства).
Крім того, 05 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року на підприємстві ПП «Лісмаш» складено акт № 46, в якому зазначено, що згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) за період з липня 2008 року по жовтень 2010 року та перевіреною нарахованою заробітною платою розбіжностей не виявлено. За період з січня по жовтень 2010 року по застрахованій особі (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) не зазначено код підстави для обліку спецстажу ЗП3055В1.
06 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, з 02 червня 1997 року по 25 квітня 2002 року на підприємстві ТзДВ   «Буштинського ЛК» складено акт № 47, в якому зазначено, що накази про проведення атестації, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві лісокомбінату). Згідно з довідкою № 820-113 від 10 грудня 2019 року зазначена посада ОСОБА_1 «майстер Буштинського лісопункту» за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, відповідає первинним документам, але виявлено розбіжність по запису періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати, а саме: згідно довідки з 01 січня 1997 року по 31 березня 1997 року, згідно перевірки з 01 лютого 1997 року по 31 березня 1997 року. 
Також 06 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області за результатами зустрічної перевірки стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, з 02 червня 1997 року по 25 квітня 2002 року на підприємстві ТзДВ   «Буштинського ЛК» складено акт № 48, в якому зазначено, що перевірені довідки про заробітну плату № 820-114 та № 820-114 від 10 грудня 2019 року за період з 1990 року по 1999 рік не містять розбіжностей з первинними документами.
24 квітня 2020 року Головним управліннямПенсійного фонду Україниу Закарпатській області прийнято рішення  № 072350003316 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки згідно з наданими документами його загальний страховий стаж становить 33 роки 11 місяців 12 днів, з них лише 2 роки 3 місяці 2 дні спеціального стажу.
Не погодившись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи  частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що спеціальний стаж роботи позивача з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року у ПП «ЛІСМАШ» підтверджений довідками про  спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років та відомостями з трудової книжки, тому відповідач зобов`язаний призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 15 квітня 2020 року з врахуванням вказаного спеціального стажу роботи.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі ст.24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Законуза даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до пункту 10 цього ж Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Згідно з п. "а" та п. "б" Розділу ХХІІ "Лісозаготівки" робітники Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженихпостановою РМ СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, якою   пунктом "б" цього Розділу передбачені посади "Інженерно-технічні працівники. Десятники, майстри, старші майстри".
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 затверджено Список професій, посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці   лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно з цим Списком право на пенсію за вислугу років мають, зокрема:   майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.
Відповідно до положень  статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року  (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує наявним трудовий стаж , є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, даних за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У відповідності до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні відповідачу заяви 15 квітня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії надано трудову книжку НОМЕР_2 . 
Відповідно до записів трудової книги позивача НОМЕР_2 встановлено таке:
01 серпня 1990 року – прийнятий на роботу майстром в Буштинський лісопункт (наказ № 246/К від 30 липня 1990 року);     28 липня 1992 року – майстер Буштинського лісопункту (наказ № 311/К від 27 липня 1992 року);      02 червня 1997 року – призначений технічним керівником Буштинського лісопункту (наказ № 70/К від 02 червня 1997 року);     25 квітня 2002 року – звільнений відповідно дост. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (наказ № 76/К від 25 квітня 2002 року;     01 жовтня 1999 року – прийнятий на роботу майстром по розробці лісосіки у МПП «Веста» (наказ № 4/к від 01 жовтня 1999 року);    30 червня 2008 року – звільнено з роботи відповідно до ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (наказ № 9/К від 30 червня 2008 року);    30 червня 2008 року – прийнятий на роботу майстром по розробці лісосіки у ПП «Лісмаш» (наказ № 4/к від 30 червня 2008 року);     01 листопада 2010 року – звільнений з роботи по згоді сторін, ч.1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 11/К від 01 листопада 2010 року).
Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з наявними в матеріалах справи Індивідуальними відомостями про застраховану особу ( ОСОБА_1 ) спірні періоди роботи позивача у МПП «Веста» (код ЄДРПОУ 22086485), ПП «Лісмаш» (код ЄДРПОУ 31538836), ДП «Буштинське   лісове господарство» (код ЄДРПОУ 22114632) визначені, як спеціальний стаж.
Крім того, позивачем самостійно було отримано та надано відповідачу до заяви про призначення пенсії такі документи: довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років № 820-113 від 10 грудня 2019 року, видану ТзДВ «Буштинський лісокомбінат», в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював в ЗАТ «Буштинський лісокомбінат» на посаді майстра Буштинського лісопункту у період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 9); довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років №18 від 13 грудня 2020 року, видану МПП «Веста», в якій зазначено, що ОСОБА_1 , працював повний робочий день майстром по розробці лісосіки у період з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 10); довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років № 28 від 13 грудня 2019 року, видану ПП «Лісмаш», в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював в ПП «Лісмаш» повний робочий день майстром по розробці лісосіки у період з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 11).
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спеціальний стаж роботи позивача з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року у ПП «ЛІСМАШ» підтверджений записами у трудовій книжці, а також уточнюючими довідками, які подавалися позивачем разом із заявою про призначення пенсії, тому відповідач зобов`язаний призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому що спеціальний стаж роботи позивача становить більше 19 років за наявності загального стажу понад 33 роки.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що посада ОСОБА_1 не відповідає Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості, лісництв, лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, оскільки неточність у назві професії/посади не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років за наявності інших документів (уточнюючих довідок), які підтверджують характер та зміст роботи позивача.
Також необґрунтованими є посилання апелянта на лист Міністерства праці та соціальної політики України № 02-01-6/1238-7-7 від 06.08.1999 щодо неврахування до спеціального стажу періоду перебування позивача у безоплатній відпустці за сімейними обставинами у період з 02.01.2009 по 31.01.2009, оскільки вказаний лист має рекомендаційний характер. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у період з 02.01.2009 по 31.01.2009 позивач перебував у відпустці у зв`язку із зупиненням роботи підприємства, а не у зв`язку із сімейними обставинами (акт перевірки №45 від 05.03.2020), й неврахування вказаного періоду не впливає на обов`язок відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, оскільки спеціальний стаж роботи позивача становить більше 19 років.
За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову учасниками справи не оскаржується, а тому відсутні підстави для апеляційного перегляду рішення в цій частині.
У підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській  області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №260/2211/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року