ПОСТАНОВА 
іменем України

12 березня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/4788/20
провадження № 22-ц/4809/406/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач -  ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 листопада 2020 року ускладі судді Варакіної Н.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з 22 січня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початку 2019 року шлюб існував формально, дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку надавати відмовляється. Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у poзміpi 1/4 частини з ycix видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 листопада 2020 року позов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  аліменти на утримання дитини -  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття - до  ІНФОРМАЦІЯ_2 .Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 листопада 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_2  без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 22 січня 2010 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).
Довідка від 05.08.2020 №1758, видана КП "ЖЕО №1 МРМК" свідчить про те, що ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.4).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач є батьком  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язаний її утримувати.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, у тому числі і щодо її утримання.
Як роз`яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
При визначенні способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину суд має керуватися ч.3 ст.181 СК України, яка передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Отже, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 181, 183, 184 СК України.
Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
За встановлених обставин справи колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення аліментів у частині від заробітку (доходу) відповідача, відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються лише за заявою одержувача. Проте ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, просила стягнути аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею, саме у частці від заробітку (доходу) відповідача.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно визначено розмір стягнення з нього аліментів, а саме у частці від доходу, з тих підстав, що його дохід є нестабільним та мінливим - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки суперечать зазначеному вище та письмовим доказам по справі.
Як свідчить довідка Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості Кіровоградського обласного центру зайнятості від 03.11.2020 №749 «Про перебування на обліку» відповідача взято на облік, як особу, яка шукає роботу, з 28 жовтня 2020 року (а.с.21). Вказана обставина свідчить про те, що відповідач може отримувати допомогу по безробіттю відповідно до норм Закону України «Про зайнятість населення».
Тому підстави для зміни рішення суду першої інстанції та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у апеляційного суду відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 листопада 2020 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова 

В.В. Черненко