Ухвала
Іменем України 

10 лютого 2021 року 
м. Київ

справа № 0527/3560/2012 
провадження № 61-1168ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
 
Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2012 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/11-173/513 від 08 вересня 2006 року у розмірі 23 837,42 грн та судовий збір у розмірі 238,37 грн.
 
На підставі вказаного рішення суду, 23 серпня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист № 0527/3560/2012, який направлено до Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Східного МРУ МЮ (м.Харків) на примусове виконання. 
 
21 жовтня 2013 року державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Східного МРУ МЮ (м.Харків) винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття постанови) та оригінал виконавчого листа повернуто стягувачеві - Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль». 
 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 0527/3560/2012, відповідно до якого останнє прийняло право вимоги за кредитними зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 .
 
Заявник вказує, що оригінал виконавчого листа не передавався Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», і відомості про місцезнаходження виконавчого листа відсутні. Отже, виконавчий лист був втрачений при пересилці, не з вини нового стягувача, що є підставою для видачі його дубліката. Просив поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа № 0527/3560/2012. 
 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року, яку залишену без змін постановою Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у справі № 0527/3560/2012 відмовлено. 
 
Суди, відмовляючи у задоволенні заяви, встановили, що заявник був обізнаний про наявність судового рішення № 0527/3560/2012 та виданий судом виконавчий лист по цій справі. На час звернення до суду у серпні 2020 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа та поважності причин пропуску строку не надало. 
 
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заяви. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
 
Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
 
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.
 
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).
 
Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа
 
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга заявника в частині вирішення вимог заяви щодо видачі дубліката виконавчого документа є необґрунтованою з огляду на наступне.
 
Згідно з частиною першою статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
 
Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно вказав, що відсутні правові підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та видачи дубліката виконавчого листа Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з огляду на закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважними причини пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судами не визнано. Також заявником не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа. 
 
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень в частині вирішення вимог заяви щодо видачі дубліката виконавчого документа убачається, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець