КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року
 
справа № 368/27/18
                                         
провадження № 22-ц/824/2326/2021 
                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач - ОСОБА_1 
 
            розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Іванюти Т.Є., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
 
В січні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.11.2008 року у розмірі 42514,50 грн та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. 
Заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25 червня 2018 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.11.2008 року у розмірі 42 514,50 грн. 
В квітні 2019 року відповідач подала заяву про перегляд заочного рішення.
Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в погашення заборгованості 4755,61 грн та судові витрати у розмірі 1600 грн. 
Не погоджуючись із рішенням суду представник банку подала апеляційну скаргу.
В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим засвідчила згоду, що анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Вказує на те, що в анкеті - заяві зазначена базова відсоткова ставка - 3 % на місяць, а також зазначено кредитний ліміт, валюта карти, тощо. Вказує на те, що банком повідомлялось про зміну відсоткової ставки у виписці по рахунку. Сторонами при укладенні договору були досягнуті усі істотні умови договору. Відповідач до Банку із письмовими заявами про розірвання кредитного договору не зверталась та продовжила робити зняття та погашення коштів, а отже, прийняв нові Тарифи та погодилася із їх зміною. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав  для стягнення відсотків по кредиту, а також безпідставно відмовив у стягненні пені  та штрафів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України  дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, пені та штрафів суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. 
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 19.11.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5800,00 у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.  
Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у неї виникла заборгованість станом на 30.11.2017 рік у розмірі 42514,50 грн, яка складається з:
4755,61 грн - заборгованість за кредитом
32996,29 грн - заборгованість за відсотками
2500,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею та комісією
2262,60 грн - заборгованість по судовим штрафам
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
            Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження позовних вимог представником банку до позовної заяви додано розрахунок заборгованості, виписку з банківської картки, довідку про видачу банківських карток, анкету-заяву, витяг з Умов та правил надання банківських послуг.
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.11.2017 р. заборгованість за тілом кредиту становить 4755,61грн.
Згідно даних, зазначених у заяві, ОСОБА_1 виявила бажання отримати картку кредитка «Універсальна», з кредитним лімітом у розмірі 500 грн 00 коп., з базовою процентною ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості.
При цьому у наведеній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Наведені Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розуміла відповідач, була ознайомлений і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що сторонами були досягнуті усі істотні умови договору, колегія суддів не приймає, оскільки у позовній заяві банк вказує, що відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік; у розрахунку заборгованості банк використовує відсоткову ставку 36,00%, при цьому жодних належних та допустимих доказів встановлення такої відсоткової ставки банком не надано. У заяві від 19.11.2008 року зазначена базова ставка у розмірі 3%, однак такою процентною ставкою банк не обґрунтовує свої позовні вимоги.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно  до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,- 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
            Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач      
                                                              
Судді