Справа № 2-6511а/11 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/293/21  Категорія: 84 	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 лютого 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання Ковалько О.М.,
представника заявника Самчука А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватної фірми "Еліанс" про стягнення заборгованості за кредитним договором  за апеляційною скаргою представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" - Самчука Антона Миколайовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року,

                                             В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулось в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за вищевказаним позовом.
Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ “Індустріально-експортний банк” (надалі - ПАТ “Індексбанк”) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватної фірми “Еліанс” про стягнення 2 089 579,38 грн. було задоволено в повному обсязі, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед банком, щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором № 10/21/08кі від 01.10.2008 року.
На виконанні у Ківерцівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 52391584, відкрите 28 вересня 2016 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія «Укрфінстандарт».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2020 року, суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” про заміну сторони виконавчого провадження та постановив замінити стягувача - Акціонерне товариство "КредіАгріколь Банк" у виконавчому провадженні №52391584, яке перебуває на виконанні у Ківерцівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області № 2-6511/11 від 23.03.2012р. на товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” .
06 березня 2020 року між ТОВ “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” та ОСОБА_1 було укладено Договір прощення боргу, відповідно до умов якого, у зв`язку з виконанням боржником - ОСОБА_1 , п.2 цього Договору, товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” було прощено борг, що виник у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №10/21/08кі від 01 жовтня 2008 року в розмірі 5 125 777,32 грн.
Підписавши договір, ТзОВ “ФК“Укрфінстандарт” взяла на себе зобов`язання звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого документа у справі № 2-6511/2011 таким, що не підлягає виконанню, на підставі ст. 432 України, у зв`язку з припиненням зобов`язання (п.5 Договору).
Просить суд визнати виконавчий лист у справі №2-6511/2011, за позовом Публічного акціонерного товариства “Індустріально-експортний банк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ПФ “Еліанс” про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає до виконання.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року у задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ПАТ “Індустріально-експортний банк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПФ “Еліанс” про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву товариства задовольнити. 
Заслухавши представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2011 року справі № 2-6511/11 позов ПАТ “Індустріально-експортний банк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПФ “Еліанс” про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Суд ухвалив: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПФ “Еліанс”в користь ПАТ “Індустріально-експортний банк”2 088 972,71грн. заборгованості за кредитним договором №10/21/08-кі від 01.10.2008 року, укладеного між  АТ “Індустріально-експортний банк”та ОСОБА_1 
Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання вказаного рішення було видано 22.06.2011 року виконавчий лист у справі № 2-6511/11, який був звернений до примусового виконання в органи державної виконавчої служби та було порушено виконавче провадження .
Відповідно до витягу з ВП-спецрозділ від 17.11.2020 року встановлено, що 10.05.2012року до Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області надійшла заява стягувача ПАТ “КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК”, який є правонаступником ПАТ "Індустріально-експортний банк", про примусове виконання виконавчого листа №2-6511, виданого Луцьким міськрайонним судом 22.06.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватної фірми "Еліанс" в користь ПАТ "Індустріально-експортний банк" 2 088 972,71грн. заборгованості за кредитним договором №10/21/08-кі від 01.10.2008року, укладеного між АТ " Індустріально- експортний банк" та ОСОБА_1 , а також стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватної фірми "Еліанс" в користь ПАТ "Індустріально-експортний банк" судових витрат у справі в сумі 1820грн.; по 606,67грн. з кожного.
14.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
22.05.2012 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 208957,93грн.
23.08.2016 року виконавчий лист у справі №2-6511 був повернутий стягувачу.
26.09.2016 року стягувачем ПАТ “КредіАгріколь Банк”, який є правонаступником ПАТ "Індустріально-експортний банк", було повторно пред`явлено для примусового виконання до Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області виконавчий лист у справі №2-6511.
28.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52391584, яку ОСОБА_1 отримала 18.10.2016р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Як випливає з матеріалів справи, 11.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 , її копія була надіслана для виконання до Рожищенського ОУ ПФУ у Волинській області.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2020 року, суд задовольнив заяву ТзОВ “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” про заміну сторони виконавчого провадження та постановив замінити стягувача - АТ "КредіАгріколь Банк" у виконавчому провадженні №52391584, яке перебуває на виконанні у Ківерцівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області № 2-6511/11 від 23.03.2012р. на ТзОВ “Фінансова компанія “Укрфінстандарт” .
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.
Згідно з ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Словосполучення "або з інших причин" стосується словосполучення "якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням" та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.
Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник зазначає, що 06 березня 2020 року  між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 було укладено договір прощення боргу, що виник у зв`язку з невиконанням  кредитного договору № 10/21/08кі від 01 жовтня 2008 року у розмірі 52125777, 32 грн  таким чином відпали підстави для примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого документу, виданого в рамках даної цивільної справи.
Однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення зобов`язання за домовленістю сторін.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме: про виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 22 червня 2011 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ПП «Еліанс» 2088972, 71 гривень заборгованості за кредитним договором та 1820 грн. судового збору, відтак відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання боржників виконано.
Довідка ТзОВ «Фінансова компанії «Укрфінстандарт», про те, що товариство немає жодних майнових претензій за кредитним договором № 10/21/08кі від 01 жовтня 2008 року не стверджує ту підставу, що боржниками в повному обсязі виконано рішення суду, за яким було видано виконавчий лист, не містить відомостей щодо розміру боргу, який припинений за домовленістю сторін .
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявник не навів у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України. 
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.
В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті  виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. 
Таким чином заявник не позбавлений права звернутись до відділу ДВС, в якому перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, з заявою про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, подавши відповідні докази, або звернутись з заявою про відмову від примусового виконання судового рішення.
За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду щодо відмови з задоволені заяви, а доводи апеляційної скарги про підставність даної заяви є власним тлумаченням положень статті 432 ЦПК України.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України апеляційним судом не встановлено.
Твердження заявника про те, що умовами договору від 06.03.2020 року передбачено обов`язок ТзОВ "Укрфінстандарт" звернутись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням зобов`язання не впливає на правильність висновків суду, оскільки не свідчить про виконання рішення суду, виконавчий лист за яким перебуває на примусовому виконанні та стосується виключно прав та інтересів сторін договору.  Прощення боргу, за правовим аналізом положень ЦПК України та ЗУ "Про виконавче провадження" не є підставою для визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню та закінченню виконавчого провадження. 
Не бажання стягувача продовжувати процедуру примусового виконання рішення суду, може бути реалізовано таким у передбачений законом порядок, а не шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України,суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального  та процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

                                               У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" - Самчука Антона Миколайовича залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: