Справа № 991/10501/20
Провадження1-кс/991/10771/20

У Х В А Л А 
іменем України

14 січня 2021 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
скаржника ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України,
ВСТАНОВИЛА:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви №861-870 від 21.12.2020.
У скарзі зазначається, що 21.12.2020 ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою про групові службові злочини, вчинені слідчим територіального управління ДБР ОСОБА_4 та іншими слідчими інших силових структур. У цій заяві ОСОБА_3 стверджував про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ст. 396, ст. 442 і ч. 4 ст. 28 КК України. Однак уповноваженими особами НАБУ не виконані вимоги ст. 214 КПК України, тому заявник просить слідчого суддю визнати протизаконною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ по недотриманню ст. 214 КПК України та зобов`язати їх внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості з заяви № 861-870 від 21.12.2020. 
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити. Детектив в судове засідання не з`явився, подав пояснення на скаргу, в яких просив відмовити в її задоволенні. Посилався на те, що у поданому повідомленні не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ.
Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданням кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. 
За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК (частина 1 статті 33-1 КПК). Корупційними вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3 – 369, 369-2, 369-3 цього Кодексу (примітка до статті 45 КК України). Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України.
За таких умов слідчі судді Вищого антикорупційного суду не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, в поданій ОСОБА_3 заяві про вчинення злочину № 861-870 від 21.12.2020 йдеться про кримінальні правопорушення, передбачені статтями ст. 111, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ст. 396, ст. 442 КК України. Однак, кримінальне провадження за вказаними скаржником статтями КК України не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому слідчий суддя не має повноважень з розгляду скарги в цій частині та не може встановлювати наявність або відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення цих злочинів. Тому в цій частині скарга не розглядається слідчим суддею. 
Разом з цим, зазначена у заяві ч. 2 ст. 364 КК України є підсудною Вищому антикорупційному суду, що обумовлює межі розгляду скарги щодо встановлення підстав для внесення до ЄРДР відомостей виключно щодо цього кримінального правопорушення.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину. Такі вимоги передбачають обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. Виходячи із нормативного закріплення, ключовим в питанні внесення відомостей до ЄРДР є наявність в заяві (повідомленні) інформації про вчинене кримінальне правопорушення. 
Встановлення ж події кримінального правопорушення та ознак, зазначеного в заяві складу злочину, є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ст. 91 КПК України, а тому здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР. 
Як вбачається з матеріалів скарги, 21.12.2020 ОСОБА_3 через приймальню подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про групові службові злочини № 861-870. Зазначена заява була отримана того ж дня 21.12.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції з відміткою про реєстрацію (вх. № С-18849).
Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України термін виконання обов`язку з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цьому випадку встановлений до 23.12.2020 року. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» Національне бюро здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. А у відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, … проводять старші детективи та детективи Національного бюро. 
Частина 5 ст. 216 КПК України визначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених, в тому числі, ст. 364 Кримінального кодексу України. У заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 зазначає про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що на його переконання вчинене слідчим територіального управління ДБР ОСОБА_4 та іншими слідчими інших силових структур. Отже, зміст заяви в загальних рисах свідчить про можливу підслідність зазначеного в ній кримінального правопорушення за ст. 364 КК України детективам Національного антикорупційного бюро України. Відтак визначений ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР за отриманими заявами про вчинення злочинів покладений також і на уповноважених осіб НАБУ. 
Однак, як свідчать матеріали скарги, станом на день її подання уповноважені особи НАБУ не внесли відомості до ЄРДР у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України. 
Слідчий суддя відхиляє заперечення детектива НАБУ, викладені у поясненнях від 30.12.2020 № 111-256/44671 про відсутність у заяві достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, оскільки це спростовується змістом повідомлення та приписами ч. 5 ст. 216 КПК України, а ст. 214 КПК України не містить такої підстави для відмови у внесенні відомостей до ЄРДР. Встановлення ж обставин, що свідчать про вчинене кримінальне правопорушення та їх підтвердження або спростування має здійснюватися вже після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, а відповідні обставини мають підтверджуватись процесуальними джерелами доказів. У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу злочину КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження (п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). В разі ж встановлення відсутності визначених в ч. 5 ст. 216 КПК України умов, досудове розслідування у такому кримінальному провадженні відповідною постановою прокурора може бути доручено іншому органу за підслідністю (в силу п. 3 ч. 2 ст. 36, ч. 10 ст. 216 КПК України). 
Не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до НАБУ, на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, визначеного ст. 364 КК України, слідчий суддя встановила, що в ній наявні відомості, які можуть стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. 
Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги скаржника стосовно зазначення в резолютивній частині ухвали визначену скаржником кваліфікацію за статтею 364 КК України, оскільки до повноважень слідчого судді під час розгляду скарги не належить встановлення ознак складу злочину, зазначеного у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Цей обов`язок покладений на слідчого на стадії досудового розслідування. А тому в цій частині вимог у скарзі слід відмовити. 
Водночас не підлягають задоволенню вимоги скарги про визнання бездіяльності уповноважених осіб НАБУ протизаконною, оскільки такі повноваження слідчого судді не передбачені КПК України та суперечать статті 307 цього кодексу.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що уповноважені особи НАБУ не виконали обов`язок, передбачений ст. 214 КПК України, в частині кримінального правопорушення, віднесеного до їх підслідності, тому наявні підстави для зобов`язання їх внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви скаржника у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. Відтак, скаргу  ОСОБА_3  на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ в цій частині слід задовольнити. 

Керуючись ст. 2, 214, 115, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Скаргу  ОСОБА_3  на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою №861-870 від 21.12.2020, поданою ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1